AMERIKANAKITAN
JALOSTUKSEN
TAVOITEOHJELMA

Suomen Amerikanakita Ry.
2007
AMERIKANAKITAN JALOSTUKSEN TAVOITEOHJELMA

Amerikanakitan rotukohtainen jalostuksen tavoiteohjelma
Hyväksytty rotua harrastava yhdistyksen yleiskokouksessa 10.03.2007
Hyväksytty rotujärjestön yleiskokouksessa 26.04.2007
SKL:n jalostustieteellinen toimikunta hyväksynyt 22.08.2007

Sisällys:

1. YHTEENVETO
2. RODUN TAUSTA
3. JÄRJESTÖORGANISAATIO JA SEN HISTORIA
4. NYKYTILANNE
4.1 POPULAATION KOKO JA RAKENNE
4.2 JALOSTUSPOHJA JA SIITOSMATERIAALI
4.2.1 Tuontiurokset
4.2.2 Tuontinartut
4.2.3 Kasvattajat
4.2.4 Tehollinen populaatiokoko
4.2.5 Rodun kanta muissa maissa
4.3. Luonne ja käyttöominaisuudet
4.4.Terveys
4.4.1. PEVISA-ohjelmaan sisällytetyt sairaudet ja tutkimukset
4.4.2 Esitettävä PEVISA-ohjelma
4.4.3. Muut rodulla Suomessa todetut sairaudet
4.4.4. Yhteenveto muissa maissa tai kirjallisuudessa kuvatuista sairauksista
4.5. Ulkomuoto nykypäivänä
5. YHTEENVETO AIEMMAN TAVOITEOHJELMAN TOTEUTUMISESTA
5.1 Terveys
5.2 Luonne
5.3 Jalostuspohja
5.4 Ulkomuoto
5.5 Määräykset ja ohjeet
6. JALOSTUKSEN TAVOITTEET JA STRATEGIAT
6.1 Visio
6.2 Rotuyhdistyksen tavoitteet
6.2.1 Geenipohjan laajuus
6.2.2 Koiran terveys
6.2.3 Ulkomuodolliset ominaisuudet
6.2.4 Luonne
6.3 Rotuyhdistyksen strategia
6.4 Uhat ja mahdollisuudet
6.5 Varautuminen ongelmiin
6.6 Toimintasuunnitelma JTO:n toteuttamiseksi
6.6.1 Jalostusneuvonta
6.6.2 Jalostusneuvonnan tehtävät
6.6.3 Jalostuskoirille asetetut suositukset
6.6.5 Kasvattajan vastuu
6.6.6 Uroksen omistajan vastuu
6.6.7 JTO:n tavoitteisiin pyritään:
6.6.8. Toimintasuunnitelma ja toteuttamisaikataulu JTO:n voimassaolokaudelle
7. TAVOITEOHJELMAN TOTEUTUMISEN SEURANTA
8. Lähteet

Taulukot:
Taulukko 1. Puhtaat amerikanakitapentueet ajalla 1990-2006
Taulukko 2. Amerikanakitan ja akitan risteytyspentueet ennen rotujakoa.
Taulukko 3. Vuosiyhteenveto 2000-2006, lähde KoiraNet (www.kennelliitto.fi)
Taulukko 4. Rotujaon jälkeen jalostuksessa vaikuttavat narttulinjat
Taulukko 5. Rotujaon jälkeen jalostuksessa vaikuttavat uroslinjat
Taulukko 6. Nykyinen jalostuskoiralista Suomessa.
Taulukko 7. Jalostukseen käytetyt urokset vuosina 2000-2006
Taulukko 8: Narttujen jalostuskäyttö ja jälkeläismäärät 1986-2006
Taulukko 9. Urosten jälkeläismäärä 1986-2006
Taulukko 10. Vuosina 2000-2006 jalostukseen käytetyt nartut ja niiden jälkeläiset.
Taulukko 11. Jalostukseen käytetyt tuontiurokset ja niiden jälkeläiset.
Taulukko 12. Tuontinartut ja niiden jälkeläiset 2000-2006
Taulukko 14. Luonnetestien tulokset amerikanakitoilla.
Taulukko 15. Tehdyt silmätutkimukset ja todetut sairaudet
Taulukko 16. Tehdyt kyynärniveltutkimukset vuosina 2000-2006
Taulukko 17. Tehdyt lonkkaniveltutkimukset vuosina 2000-2006
Taulukko 18: Kirjallisuudessa esiintyviä amerikanakitaan  liitettyjä sairauksia ja vikoja.
Taulukko 20. Vahvuudet, heikkoudet, mahdollisuudet, uhat
Taulukko 21. Ongelmiin varautuminen
Taulukko 22. Toimenpiteet JTO:n voimassaolokaudelle

1. YHTEENVETO

Jalostuksen tavoiteohjelman päätarkoituksena on ohjata rodun jalostusta toivottuun suuntaan. Tavoiteohjelma toimii samalla rotuesitteenä, sillä siihen on kerätty kattavaa tietoa historiasta, rotutietoutta, rodussa esiintyviä ongelmia sekä kehityskohteita. Ohjelman tavoitteena on koota yhteen kaikki oleellinen tieto rodusta, jotta rodun kehitys, kasvatustyö sekä jalostus Suomessa voisi jatkua. 

Amerikanakitan kanta Suomessa on vielä pieni. Jalostuksen tavoiteohjelman tavoitteena olisi säilyttää mahdollisimman laaja geenipooli, jotta voitaisiin välttyä sisäsiittoisuuden mukanaan tuomilta ongelmilta ja turvata rodun tulevaisuus. Luonteeltaan amerikanakita ei ole tyypillinen seurakoira sen alkuperäisen käyttötarkoituksen vuoksi (karhunmetsästys, koirataistelut, vartiokoira). Jalostuksessa tulee kiinnittää suurta huomiota käytettävien koirien luonteeseen, sillä nyky-yhteiskunta asettaa koirillemme seurakoirana tietyt normit.

Rodussa esiintyy joitakin vakavia periytyviä sairauksia, joiden esiintymisen vähentämiseen voidaan yrittää vaikuttaa jalostuksen tavoiteohjelman avulla. 

Rodussa esiintyy useita eri ulkomuototyyppejä, mikä asettaa omat haasteensa kasvatustyölle. 

Tällä hetkellä rodun tilanne on melko hyvä. Geenipoolin laajentamiseksi tuonteja on melko runsaasti. Luonteen seurantaa on jonkin verran suoritettu luonnetestien muodossa, ja yhdistyksen tavoitteena on innostaa jäsenistöä käyttämään koiriaan luonnetesteissä, joista saadaan tärkeää tietoa kasvattajien käyttöön.

Terveystilannetta on seurattu aktiivisesti ja meillä se on melko hyvä. Eri tyyppisiä koiria esitetään melko aktiivisesti näyttelyissä ja näin innostetaan yhä uusia harrastajia rodun pariin.

2. RODUN TAUSTA

Amerikanakita sai nykyisen rotunimikkeen heinäkuussa 2005 FCI:n päätöksen pohjalta. Tätä ennen rotumme nimike oli suurijapaninkoira (engl. Great Japanese Dog), joksi se eriytettiin vuoden 2000 alusta. Tätä ennen suurijapaninkoira oli nimittäin virallisesti samaa rotua kuin japanilaistyyppinen akita. 

Amerikanakitalla ja akitalla  on pitkä yhteinen historia, vaikka ne historiallisestikin ovat eri rotuja. Akita on kehittynyt kevyemmistä metsästyskoirista, kun taas amerikanakita periytyy raskaammista vartiointiin ja koirataisteluihin käytetyistä odate inuista. Näiden koirien risteyttäminen oli yleistä ja koirakannan kutistuttua hyvin pieneksi 1900 – luvun alussa lähes kaikki koirat olivat taistelukoiratyyppiä.

Rotujen varsinainen eriytyminen alkoi toisen maailmansodan jälkeen amerikkalaisten alkaessa kehittää akitasta massiivisempaa ja voimakkaampiluustoista koiraa, kun taas japanilaiset pyrkivät kevyempään metsästyskoiratyyppiin. Akitan alueen metsästyskoiria kutsuttiin matagi inuiksi maakunnassa asuvien metsästäjien mukaan. Odaten kaupungissa kehittyi vartiointiin soveltuva raskaampi koiratyyppi, jota kutsuttiin odate inuksi. Se oli kooltaan suurempi, matagin ollessa ennemminkin keskikokoinen rotu. 

1800 – luvulla koirataisteluista tuli suosittua huvia Japanissa ja odate inuja alettiin kehittää tähän tarkoitukseen. Koiriin risteytettiin mm. tosaa, bulldogia, mastiffia, bullterrieriä, tanskandoggia ja bernhardinkoiraa. Tuloksena oli suuri ja massiivinen koira ja japanilaisille koirille luonteenomaiset pystyt korvat ja kippura häntä katosivat. Odate inusta kehittyi uusi rotu, Shin Akita eli "uusi akita".

Vuonna 1909 koiratappelut kiellettiin Odatessa. Kieltoa seurasi koiravero ja rabies epidemia, joiden summana Odatesta hävisivät lähes kaikki koirat. Koiratappeluja alettiin järjestää öisin salassa ja Odate-inuja alettiin risteyttää Tosa-taistelukoirien kanssa. Näitä koiria kutsuttiin nimillä Kairyo-ken (parannettu koira) tai Shin-akita (uusi akita). Puhtaiden japanilaisten koirien luultiin kokonaan kadonneen Odatesta, mutta tosiasiassa Odaten läheisistä kylistä löytyi vielä alkuperäisiä vahtikoiria ja vuorilta löytyi Matagi-inuja, joilla vieläkin metsästettiin. 

1900-luvun alkupuolella oli siis kahden tyyppisiä Odate-inuja: toisella oli pystyt korvat ja kippura häntä, toisella ryppyinen otsa ja lupat tai puolipystyt korvat.
1919 tuli voimaan laki, jonka mukaan japanilaisia eläimiä tuli suojella kansallisaarteina. Akitaa ei vielä tällöin kuitenkaan huolittu kansallisaarteeksi. Japanilainen akitojen rotujärjestö AKIHO perustettiin vuonna 1927. Vaikka japanilaisten rotujen säilyttäminen alkoi kiinnostaa ihmisiä, risteytettiin ulkomaisia rotuja japanilaisten koirien kanssa. Puhtaita koiria etsittiin Odaten alueelta ja vuonna 1931 akita julistettiin kansallisaarteeksi, mikä olikin välttämätöntä rodun säilymiselle puhtaana.

Toinen maailmansota verotti koirakantaa, koska hyödyttömät koirat oli määrätty lopetettavaksi elintarvikepulan vuoksi, ja siksi jotkut kasvattajat risteyttivät akitojaan saksanpaimenkoirien kanssa säilyttääkseen rodun perimän.    Sodan jälkeen akitat jakautuivat kolmeen tyyppiin: Matagi-akita, taistelu-akita ja saksanpaimenkoira-akita. Taistelu-akitoissa näkyi niiden vieraiden rotujen vaikutus, joita akitoihin oli koiratappeluiden aikakaudella sekoitettu. Saksanpaimenkoira-akitat olivat tulosta sodan aikana tapahtuneesta akitojen ja saksanpaimenkoirien risteyttämisestä. 

Sodan jälkeen amerikkalaiset sotilaat veivät koiria mukanaan USA:han. Tästä alkoi rodun jakautuminen kahteen eri tyyppiin. Koska suurin osa koirista oli sodan jälkeen taistelukoiratyyppisiä, tuli tästä tyypistä vallitseva ja myöhemmin erittäin suosittu USA:ssa. Japanissa puolestaan pyrittiin jalostuksella aivan toiseen suuntaan. Matagi-akitat edustivat alkuperäistä metsästystyypin akitaa ja japanilaiset alkoivat kehittää rotua ulkomuodollisesti alkuperäisen metsästystyypin suuntaan.

USA:ssa perustettiin vuonna 1956 Akita Club of America (ACA), joka edelleenkin hoitaa rodun asioita American Kennel Clubin (AKC) jäsenenä. Rodulle luotiin USA:ssa kantakirja (Stud Book), johon kirjattiin kaikki rodun kantakoirat vuoteen 1972 asti, jonka jälkeen se suljettiin. Myöhemmin japanilaisten tuontikoirien rekisteröinti lopetettiin USA:ssa, jolloin kannat eriytyivät kahdeksi selvästi toisistaan erotettavaksi roduksi. Kuitenkin nämä kaksi akitatyyppiä kuuluivat virallisesti samaan akita-rotuun vielä pitkän aikaa maailmanlaajuisesti.

Vasta vuonna 1999 FCI päätti erottaa amerikkalaisen tyypin akitasta ja nimesi sen great japanese dog´ksi (suurijapaninkoiraksi). Rotu tunnustettiin FCI:ssä itsenäiseksi roduksi 1.1.2000 alkaen. Heinäkuussa 2005 FCI päätti uudelleennimetä suurijapaninkoiran amerikanakitaksi, joka onkin omiaan kuvaamaan rodun kehityshistoriaa huomattavasti paremmin USA:n ollessa rotumme varsinainen virallinen kehitysmaa. Kuitenkaan USA:ssa rotua ei ole vieläkään jaettu vaan amerikanakita ja japanilaistyyppinen akita kulkevat vielä tänäkin päivänä yhteisen akita-rotunimikkeen alla. Vastaavanlainen tilanne vallitsee myös Australiassa ja Uudessa Seelannissa.

Vuonna 2003 Irlanti päätti jakaa rodun, ja vuoden 2006 alusta lähtien myös Iso-Britanniassa akita on jaettu kahdeksi eri roduksi. Suomessa ennen rotujakoa vuonna 2000 akitoja oli rekisteröity yhteensä 248 kappaletta, joista rotujaossa amerikanakitoiksi siirrettiin 40 koiraa. Nämä siirretyt koirat ja rotujaon jälkeen tuodut amerikanakitat muodostavat nykyisen amerikanakitakannan.

3. JÄRJESTÖORGANISAATIO JA SEN HISTORIA

Suomen Amerikanakita ry:n perustava kokous pidettiin 1.10.2003 Hauholla ja merkittiin yhdistysrekisteriin 2004. Perustavassa kokouksessa yhdistyksen nimeksi tuli Suomen Suurijapaninkoira ry. silloisen rotunimikkeen mukaan.  Yhdistys muutti nimen yleiskokouksen päätöksellä vuonna 2006 vastaamaan nykyistä rotunimikettä. 

Vuoteen 2003 saakka amerikanakita kuului yhtenä rotuna  Akita & Shiba ry. nimiseen rotuyhdistykseen, joka perustettiin vuonna 1989 nimellä Akitat ry. Suomen Amerikanakita ry:n toiminta kattaa koko maan ja sen tarkoituksena on edistää ja ylläpitää puhdasrotuisen amerikanakitan kasvattamista, jalostusta, jalostusneuvontaa ja kouluttamista seurakoirana. 

Yhdistys julkaisee neljä kertaa vuodessa jäsenlehteä Greitti-lehti. Lisäksi tietoa rodusta löytyy yhdistyksen www-sivuilta (www.suomensuurijapaninkoira.fi). 

Yhdistys järjestää vuosittain kesäpäivät , sekä muutamia Match Showta tukemaan toimintaansa, sekä joka vuosi epävirallisen erikoisnäyttelyn jonkun virallisen näyttelyn yhteydessä.  

Yhdistys on Salpausselän Kennelpiirin, Suomen Seurakoirayhdistyksen (SSKY) ja Suomen Kennelliiton (SKL) jäsen. 

Yhdistys tulee myös anomaan Akita Club of America (ACA) jäsenyyttä. 

Vuoden 2006 lopussa yhdistyksessä oli 97 varsinaista jäsentä, 10 lahjajäsentä sekä 1 ainaisjäsen.

Yhdistys osallistuu ulkomuototuomarien erikoiskoulutus- ja koearvostelutilaisuuksiin järjestämällä mallikoirat ja koulutusmateriaalin  tilaisuuksiin.

Vuoden 2006 syksyllä yhdysvaltalainen kasvattajatuomari Miriam Lisker oli arvostelemassa rodun ja kertomassa rodusta ulkomuototuomarien erikoiskoulutustilaisuudessa.

Tulevaisuudessa tavoitteena on myös järjestää jäsenistölle metsästyskoirien jäljestämiskokeita, joihin rotumme sai osallistumisoikeuden 1.4.2006.

Jalostusneuvontaa antaa tällä hetkellä yhdistyksen hallitus sekä jalostusneuvoja. Hallitus ja jalostusneuvoja edistävät omalla toiminnallaan myönteistä ja yhteistyökykyistä asennetta rotua harrastavien parissa. 

4. NYKYTILANNE
4.1 POPULAATION KOKO JA RAKENNE

Amerikanakitan populaation kokoa ja rakennetta arvioitaessa on huomioitava  rodun suhteellisen lyhyt historia Suomessa sekä amerikanakitan ja akitan välisen rotujaon vaikutus rodun kantaan. Ennen vuotta 2000 (lähes) puhtaita amerikanakitapentuja oli Suomessa syntynyt 217 kpl (vuosina 1990-1999). Näistä koirista rotuun otossa siirrettiin amerikanakitaksi 40 koiraa, loput jäivät edelleen akitarekisteriin. 
Rotujaon jälkeen jalostuksen päämäärien selkiinnyttyä, kasvatustoiminta alkoi vähitellen vilkastua.

Seuraavassa taulukot, joissa tarkat määrät syntyneistä pennuista eri vuosina ennen ja jälkeen rotujaon. 

Suomessa syntyneet pennut vuosittain ajalta 1990-2006		
sukutauluiltaan amerikanakitoita					
								
vuosi	uroksia	narttuja						
1990	11	9						
1991	6	3						
1992	20	15						
1993	18	12						
1994	20	13						
1995	15	22						
1996	4	13						
1997	4	5						
2000	4	1						
2001	7	4						
2003	15	20						
2004	16	13						
2005	20	11						
2006	40	37						
yht.	200	178						
Taulukko 1. Puhtaat amerikanakitapentueet ajalla 1990-2006

Suomessa syntyneet akita / amerikanakita risteytykset ennen rotujakoa	
									
vuosi	uroksia	narttuja							
1997	8	9							
1999	8	5							
yht.	16	14							
Taulukko 2. Amerikanakitan ja akitan risteytyspentueet ennen rotujakoa.

Näistä koirista vain yhtä narttua käytettiin vuonna 2001 kerran jalostukseen. 
Se sai 7 jälkeläistä (3 u + 4 n), joista yhtäkään ei käytetty jatkojalostukseen.

Seuraavassa yhteenvetona amerikanakitojen kanta koiranetin mukaan.

Vuosiyhteenveto
 	2006	2005	2004	2003	2002	2001	2000	
Pennut (kotimaiset)	81	34	22	35	4	14	5	
Tuonnit	10	9	4	5	2	5	2	
Rekisteröinnit yht.	91	43	26	40	6	19	7	
Pentueet	14	9	5	7	2	2	1	
Pentuekoko	5,8	3,8	4,4	5	2	7	5	
Kasvattajat	7	6	3	5	1	2	1	
Urokset	 	 	 	 	 	 	 	
- kaikki	10	8	4	5	2	2	1	
- kotimaiset	4	3	2	3	0	1	0	
- tuonnit	4	3	2	2	2	1	1	
- ulkomaiset	2	2	0	0	0	0	0	
- keskimääräinen jalostuskäytön ikä	5 v 1 kk	4 v 10 kk	3 v 9 kk	4 v 9 kk	2 v 9 kk	4 v 10 kk	3 v 1 kk	
Nartut	 	 	 	 	 	 	 	
- kaikki	14	9	5	7	2	2	1	
- kotimaiset	8	7	2	3	2	2	1	
- tuonnit	6	2	3	4	0	0	0	
- keskimääräinen jalostuskäytön ikä	3 v	3 v 4 kk	4 v 4 kk	3 v 3 kk	4 v 6 kk	3 v 5 kk	3 v 7 kk	
Isoisät	33	27	17	18	7	12	6	
Isoäidit	32	31	14	18	6	12	6	
Tehollinen populaatio	23	17	9	12	4	4	2	
Sukusiitosprosentti	0,52%	2,03%	0,72%	0,89%	2,86%	4,01%	1,79% 

Taulukko 3. Vuosiyhteenveto 2000-2006, lähde KoiraNet (www.kennelliitto.fi)

Vuodesta 2000 vuoteen 2006 on rekisteröity amerikanakitoja  264 kpl. (tilanne 31.12.2006)

4.2 JALOSTUSPOHJA JA SIITOSMATERIAALI

Jalostukseen on vuosina 2000-2006 käytetty 19 urosta ja 23 narttua. Rodun tehollinen populaatiokoko tänä aikana yhteensä oli 41 (kaavasta ((4*urosten lkm)*narttujen lkm)/(urosten lkm+narttujen lkm) – kaava olettaa koirille tasaiset jälkeläismäärät). 

Sukupuolijakauma on 0,82 (urosten/narttujen suhde). Näin pieni populaatio ei kuitenkaan voi olla omavarainen, vaan populaation monimuotoisuus on jatkossakin turvattava uusilla, erisukuisilla tuontikoirilla. 

Seuraavassa taulukossa selvitetään ne narttulinjat, jotka vaikuttavat edelleen kannassamme rotujaon jälkeen. Nämä näkyvät jollain tavalla useimman amerikanakitan takana, mitä tänäpäivänä jalostamme ja käytämme kasvatuksessa.

Rotujaon jälkeen jalostuksessa vaikuttavat narttulinjat		
										
nimi	synt.
vuosi	
pentueet	pentumäärä
yhteensä	toisessa
polvessa	%	Kolmannessa
polvessa	%	Neljännessä
polvessa	%	
MCKENZIE'S NINGYO AKAMBO           	1986	2	4	17	5,67	57	21,43	39	14,55	
ALSTELLA RED PEPPER               	1987	2	13	23	7,67	15	5,64	27	10,07	
BRANDEEZI NO MERCY                	1989	4	17	29	9,67	38	14,29	74	27,61	
BRANDEEZI POLLY TEKNIK      	1989	3	11	25	8,33	28	10,53	68	25,37	
VAAHTERANLEHDEN KESA-GIRI	1992	4	16	32	10,67	71	26,69	57	21,27	
VAAHTERANLEHDEN OTAVA	1992	1	4	0	 	 	 	 		
VAAHTERANLEHDEN SANCHIN	1992	1	6	0	 	 	 	 		
VAAHTERANLEHDEN SHINO-GIRI	1992	2	9	7	2,33	 	 	 		
VAAHTERANLEHDEN TENSHO	1992	1	5	0	 	 	 	 		
BASNAUZ ZAKAHARA	1996	2	6	7	2,33	 	 	 		
BASNAUZ KOMIKO	1997	3	14	60	20,00	57	21,43	3	1,12	
BASNAUZ TORIKO	1997	2	7	8	2,67	 	 	 		
TIMBERSKYS EBA-NBA THATTAWAY       	1997	4	9	28	9,33	 	 	 		
BRICKYARD'S SHOWGIRL	1999	2	13	3	1,00	 	 	 		
KULMAKUUSEN OBI-VAN TAMACHI	1999	1	7	0	 	 	 	 		
REDWITCH LIVE WIRE TO MELODOR	1999	2	11	4	1,33	 	 	 		
DIAMOND VERY PRETTY LADY           	2000	1	8	16	5,33	 	 	 		
MIDIAN'S AMATERASU	2000	3	12	16	5,33	 	 	 		
KULMAKUUSEN GALADRIEL	2001	2	8	0	 	 	 	 		
MIDIAN'S BUTAI KANTOKU	2001	2	9	5	1,67	 	 	 		
STONEYARD ANGELIQUE               	2001	3	14	20	6,67	 	 	 		
KIRA SHIRA'S OPA INU	2003	1	4	0	 	 	 	 		
KULMAKUUSEN MADARA	2003	2	13	0	 	 	 	 		
KULMAKUUSEN YOKOZUNA	2003	1	7	0	 	 	 	 		
MIDIAN'S CHIYO DIAMOND	2003	2	10	0	 	 	 	 		
SNOWSTORY'S ICY WIND	2003	1	8	0	 	 	 	 		
SNOWSTORY'S RED RISK	2003	2	9	0	 	 	 	 		
SNOWSTORY'S WINTER WIN	2003	1	3	0	 	 	 	 		
ERABOR INOCHI AT INULINE	2004	1	10	0	 	 	 	 		
MIDIAN'S ETERNAL FLAME	2004	1	5	0	 	 	 	 		
TRIDENTS JUST LITTERING SNOWHITE	2004	1	8	0	 	 	 	 		
WINSLETT'S AMERICAN MIRACLE	2004	1	4	0	 	 	 	 		
VELVET DARQ DREAMS DE CHAMPERNOUNE	2004	1	3	0						
		62	287	300		266		268		
Taulukko4. Rotujaon jälkeen jalostuksessa vaikuttavat narttulinjat

Seuraavana on selvitetty ne uroslinjat, jotka vaikuttavat edelleen jalostuksessamme rotujaon jälkeen. Uroksia on selvästi vähemmän kuin narttuja.

Rotujaon jälkeen jalostuksessa vaikuttavat uroslinjat		
										
nimi	synt.
vuosi	pentueet	pentumäärät
yhteensä	toisessa
polvessa	%	kolmannessa
polvessa	%	neljännessä
polvessa	%	
BUSHIDO EPIC SAMURISATION	1986	3	15	32	12,26	28	14,29	68	30,91	
BUSHIDO BOYS SON JAKE	1987	1	1	0	 	 	 	 		
REDWITCH TOP SECRET	1990	7	31	37	14,18	9	4,59	33	15,00	
VAAHTERANLEHDEN KENWA	1992	2	11	16	6,13	28	14,29	57	25,9	
VAAHTERANLEHDEN SHIGENU	1992	2	7	5	1,92	 	 	 		
VAAHTERANLEHDEN NIKYO	1993	2	14	9	3,45	5	2,55	 		
BASNAUZ SUTOORA	1994	1	5	0	 	 	 	 		
MOONLIGHT CARAVAN DAIJISHIN	1994	2	9	27	10,34	71	36,22	57	25,9	
DIAMOND TOMODACHI AKAI	1995	2	4	10	3,83	 	 	 		
KYOSHI DIAMOND ICE	1997	2	10	56	21,46	52	26,53	5	2,27	
SERDESS TRANS FURMATION DRAGON	1997	4	26	0	 	 	 	 		
OKAMI'S FABULOUSLY FAITHFUL	1998	1	3	8	3,07	 	 	 		
TRIDENTS SUN BOOSTER	1999	2	14	0	 	 	 	 		
DIAMOND LUCKY ELEVEN KIBO	2000	2	8	0	 	 	 	 		
HOKA-HEY'S EILA'S NATIVE AMERICAN	2000	4	20	16	6,13	 	 	 		
MIDIAN'S AKI-ICE DIAMOND	2000	6	26	16	6,13	3	1,53	 		
MIDIAN'S AKIMIAYZAKI	2000	2	13	20	7,66	 	 	 		
KIRA SHIRA'S IDAINA MORI INU	2002	2	9	6	2,30	 	 	 		
LÄHDESUON KARHUN MUSTA	2003	1	4	0	 	 	 	 		
WINSLETT'S AMERICAN XPRESS	2003	2	8	3	1,15	 	 	 		
ERABOR INDIGO	2004	2	11	0	 	 	 	 		
LORD OF HERITANCE AINU	2004	1	8	0	 	 	 	 		
WINSLETT'S US HELLFIRE	2004	1	3	0	 	 	 	 		
INULINE ISONAPA	2005	1	6	0	 	 	 	 		
		55	266	261		196		220		
										
vanha linja, esiintyy kaikkien seuraavien koirien takana 1., 2. ja 3	 	 						
1. kantanartun isoisä ja isoisoisä	 	 	 	 						
2. kantauros ja sen kaksi poikaa samasta pentueesta, sekä kaksi pojanpoikaa ja tyttärenpoika						
3. kantalinjan jälkeläisiä	 	 	 	 						
ulkomaalainen uros / myyty ulkomaille	 	 	 	 						
menehtynyt	 	 	 	 						
Taulukko 5. Rotujaon jälkeen jalostuksessa vaikuttavat uroslinjat

Seuraavassa taulukossa näkyy kaikki nykyään käytetyt jalostuskoirat, ja niiden jälkeläismäärät. Eri väreillä on erotettu koirat, jotka ovat kantalinjaa, sekä uutta linjaa edustavat. 

			pennut		
vuosi	isän nimi	emän nimi	uroksia	narttuja	yht.	
2000	Kyoshi Diamond Ice	Basnauz Komiko	4	1	5	
2001	Vaahteranlehden Nikyo	Basnauz Komiko	5	2	7	
2001	Hoka-Hey's Eila's Native American	Basnauz Zakahara	1	0	1	
2001	Okami's Fabulously Faihtful	Basnauz Toriko	1	2	3	
2003	Hoka-Hey's Eila's Native American	Basnauz Toriko	3	1	4	
2003	Hoka-Hey's Eila's Native American	Diamond Very Pretty Lady	3	5	8	
2003	Midian's Aki-Ice Diamond	Redwitch Live Wire To Melodor	4	0	4	
2003	Diamond Tomodachi Akai	Midian's Amaterasu	2	1	3	
2003	Vaahteranlehden Nikyo	Kulmakuusen Galadriel	0	7	7	
2003	Midian's Akimiyazaki	Stoneyard Angelique	1	4	5	
2003	Midian's Aki-Ice Diamond	Timbersky's Eba-Nba Thattaway	2	2	4	
2004	Kyoshi Diamond Ice	Midian's Butai Kantoku	2	3	5	
2004	Diamond Lucky Eleven Kibo	Stoneyard Angelique	3	3	6	
2004	Diamond Lucky Eleven Kibo	Basnauz Komiko	1	1	2	
2004	Midian's Aki-Ice Diamond	Redwitch Live Wire To Melodor	5	2	7	
2004	Midian's Aki-Ice Diamond	Timbersky's Eba-Nba Thattaway	1	1	2	
2004	Winslett's American Xpress	Brickyard's Showgirl	4	3	7	
2005	Diamond Tomodachi Akai	Kulmakuusen Galadriel	1	0	1	
2005	Kira Shira's Idaina Mori Inu	Midian's Amaterasu	3	2	5	
2005	Lähdesuon Karhun Musta	Midian's Butai Kantoku	3	1	4	
2005	Kira Shira's Idaina Mori Inu	Kira Shira's Opa Inu	2	2	4	
2005	Midian's Aki-Ice Diamond	Midian's Chiyo Diamond	1	1	2	
2005	Serdess Trans Furmation Dragon	Kulmakuusen Madara	5	4	9	
2005	Daitan-Ni Alexagehte Of Miru	Snowstory's Winter Win	2	1	3	
2005	Regalia Miru's The Patriot	Snowstory's Red Risk	2	0	2	
2005	Winslett's American Xpress	Timbersky's Eba-Nba Thattaway	1	0	1	
2006	Tridents Sun Booster	Erabor Inochi At Inuline	6	4	10	
2006	Tridents Sun Booster	Midian's Amaterasu	1	3	4	
2006	Midian's Aki-Ice Diamond	Kulmakuusen Yokozuna	3	4	7	
2006	Midian's Akimiyazaki	Tridents Just Glittering Snowhite	3	5	8	
2006	Serdess Trans Furmation Dragon	Midian's Chiyo Diamond	7	1	8	
2006	Serdess Trans Furmation Dragon	Midian's Eternal Flame	4	1	5	
2006	Serdess Trans Furmation Dragon	Kulmakuusen Madara	1	3	4	
2006	Lord Of Odate's Inheritance Ainu	Snowstory's Icy Wind	4	4	8	
2006	Winslett's Us Hellfire	Stoneyard Angelique	1	2	3	
2006	Erabor Indigo	Snowstory's Red Risk	5	2	7	
2006	Erabor Indigo	Winslett's American Miracle	1	3	4	
2006	Inuline Isonapa	Brickyard's Showgirl	2	4	6	
2006	Daitan-Ni Alexagehte Of Miru	Velvet Darq Dreams De Champernoune	2	1	3	
			102	86	188	
kantauros					
kantanarttu					
kantanartun tyttäret ja pojat					
kantanartun jälkeläistenjälkeläiset					
kantanartun täyssisko					
täyssiskon jälkeläiset					
kantanartun siskopuoli emälinjan puolelta					
Usa:n tuontinarttu					
Usa:n tuontinartun tyttäret ja pojat					
Usa:n tuontinartun jälkeläistenjälkeläiset					
Unkarin tuontinarttu ja sen täysiveli					
vanhaa yleisintä linjaa oleva uros					
toistettu samat yhdistelmät	Täysin erilinjaiset yhdistelmät				
Taulukko 6. Nykyinen jalostuskoiralista Suomessa.

Seuraavassa kaaviossa ilmenee vuosina 2000-2006 jalostukseen käytetyt urokset ja niiden jälkeläiset ensimmäisessä ja toisessa polvessa. Vuosina 2000-2006 on jalostukseen käytetty yhteensä 23 urosta.

UROSTEN JÄLKELÄISTILASTO 2000-2006	
 	 	 	 	 	
nimi	synt.
vuosi	pentueet	yhteensä	toisessa
polvessa	
SERDESS TRANS FURMATION DRAGON	1997	4	26	0	
HOKA-HEY'S EILA'S NATIVE AMERICAN	2000	4	20	20	
MIDIAN'S AKI-ICE DIAMOND	2000	6	26	16	
TRIDENTS SUN BOOSTER	1999	2	14	0	
VAAHTERANLEHDEN NIKYO	1993	2	14	9	
EXPLORER'S BON-JOVI	1988	3	11	31	
VAAHTERANLEHDEN KENWA	1992	2	11	16	
KYOSHI DIAMOND ICE	1997	2	10	56	
MOONLIGHT CARAVAN DAIJISHIN	1994	2	9	27	
KIRA SHIRA'S IDAINA MORI INU	2002	2	9	6	
"LORD OF ODATE'S INHERITANCE" AINU	2004	1	8	0	
DIAMOND LUCKY ELEVEN KIBO	2000	2	8	0	
WINSLETT'S AMERICAN XPRESS	2003	2	8	3	
MIDIAN'S AKIMIYAZAKI	2000	2	13	20	
BASNAUZ SUTOORA	1994	1	5	0	
DIAMOND TOMODACHI AKAI	1995	2	4	10	
ERABOR INDIGO	2004	2	11	0	
LÄHDESUON KARHUN MUSTA	2003	1	4	0	
OKAMI'S FABULOUSLY FAITHFUL	1998	1	3	8	
WINSLETT'S US HELLFIRE	2004	1	3	0	
INULINE ISONAPA	2005	1	6	0	
Taulukko 7. Jalostukseen käytetyt urokset vuosina 2000-2006

Seuraavassa taulukoita, joista selviää jalostukseen käytetyt koirat, linjat ja niiden vaikutus nykypäivän jalostuksessa. 

Seuraavissa taulukoissa on eriteltyinä kaikki nartut ja urokset, joita on käytetty Suomessa jalostukseen. 

NARTTUJEN JÄLKELÄISTILASTO ajalta 1986-2006						
										
nimi	synt.
vuosi	pentueet	pentumäärä
yhteensä	toisessa
polvessa	%	Kolmannessa
polvessa	%	Neljännessä
polvessa	%	
MCKENZIE'S NINGYO AKAMBO           	1986	2	4	17	4,74	57	21,43	39	14,55	
ALSTELLA RED PEPPER               	1987	2	13	23	6,41	15	5,64	27	10,07	
BRANDEEZI ZUT ALORS	1987	4	24	0	 	 	 	 		
KINTOS KAIGARA ROKU	1987	1	1	0	 	 	 	 		
KINTOS KANSEI ISSHO-GAI SH'CHI	1987	1	1	0	 	 	 	 		
NIKASUKO NIKKI	1987	1	1	0	 	 	 	 		
STALLBACKA'S NARA YOKO HARRIDOTTER	1987	2	10	12	3,34	 	 	 		
MIDVINTERNATTENS MIJIKA	1988	1	1	0	 	 	 	 		
WALATCHO'S KANJI DOTTER	1988	1	10	15	4,18	 	 	 		
BRANDEEZI NO MERCY                	1989	4	17	29	8,08	38	14,29	74	27,61	
BRANDEEZI POLLY TEKNIK      	1989	3	11	25	6,96	28	10,53	68	25,37	
DENKAS KINKAI	1989	1	2	0	 	 	 	 		
YAMIKA AKA TSUBO MIYOI	1989	1	1	0	 	 	 	 		
KENZOKU AI-JAKU                   	1990	3	15	25	6,96	 	 	 		
LUMITURKKI GOBAN-ME	1992	2	17	0	 	 	 	 		
MJAERUMHÖGDA'S HANAHIME-ZOGE	1992	1	2	7	1,95	 	 	 		
SAKURANO HANA ICHIBAN-ME	1992	1	8	0	 	 	 	 		
SAKURANO HANA KICHIGO	1992	1	5	0	 	 	 	 		
VAAHTERANLEHDEN KESA-GIRI	1992	4	16	32	8,91	71	26,69	57	21,27	
VAAHTERANLEHDEN OTAVA	1992	1	4	0	 	 	 	 		
VAAHTERANLEHDEN SANCHIN	1992	1	6	0	 	 	 	 		
VAAHTERANLEHDEN SHINO-GIRI	1992	2	9	7	1,95	 	 	 		
VAAHTERANLEHDEN TENSHO	1992	1	5	0	 	 	 	 		
SAKURANO HANA CHIISAI SUBA	1993	1	9	0	 	 	 	 		
BASNAUZ ZAKAHARA	1996	2	6	7	1,95	 	 	 		
BASNAUZ KOMIKO	1997	3	14	60	16,71	57	21,43	3	1,12	
BASNAUZ TORIKO	1997	2	7	8	2,23	 	 	 		
TIMBERSKYS EBA-NBA THATTAWAY       	1997	4	9	28	7,80	 	 	 		
BRICKYARD'S SHOWGIRL	1999	2	13	3	0,84	 	 	 		
KULMAKUUSEN OBI-VAN TAMACHI	1999	1	7	0	 	 	 	 		
REDWITCH LIVE WIRE TO MELODOR	1999	2	11	4	1,11	 	 	 		
DIAMOND VERY PRETTY LADY           	2000	1	8	16	4,46	 	 	 		
MIDIAN'S AMATERASU	2000	3	12	16	4,46	 	 	 		
KULMAKUUSEN GALADRIEL	2001	2	8	0	 	 	 	 		
MIDIAN'S BUTAI KANTOKU	2001	2	9	5	1,39	 	 	 		
STONEYARD ANGELIQUE               	2001	3	14	20	5,57	 	 	 		
KIRA SHIRA'S OPA INU	2003	1	4	0	 	 	 	 		
KULMAKUUSEN MADARA	2003	1	9	0	 	 	 	 		
KULMAKUUSEN YOKOZUNA	2003	1	7	0	 	 	 	 		
MIDIAN'S CHIYO DIAMOND	2003	2	10	0	 	 	 	 		
SNOWSTORY'S ICY WIND	2003	1	8	0	 	 	 	 		
SNOWSTORY'S RED RISK	2003	2	9	0	 	 	 	 		
SNOWSTORY'S WINTER WIN	2003	1	3	0	 	 	 	 		
ERABOR INOCHI AT INULINE	2004	1	10	0	 	 	 	 		
MIDIAN'S ETERNAL FLAME	2004	1	5	0	 	 	 	 		
TRIDENTS JUST LITTERING SNOWHITE	2004	1	8	0	 	 	 	 		
WINSLETT'S AMERICAN MIRACLE	2004	1	4	0	 	 	 	 		
VELVET DARQ DREAMS DE CHAMPERNOUNE	2004	1	3	0						
		83	390	359		266		268		
vanha linja, esiintyy kaikkien seuraavien koirien takana 1., 2., 3. ja 4.								
1. kantanartun isoäiti ja sen täyssisko	 	 								
2. kantanarttu, täyssisko ja siskopuoli	 	 								
3. kantalinjan jälkeläisiä	 	 								
SA-/ VKH-linjat takana, kantajat ja sairaat	 	 								
emä, tytär ja tyttärentyttäret	 	 								
4. vanhan linjan jälkeläiset	 	 								
tuontikoiran takana olevat vanhemmat	 	 								
menehtynyt	 	 								
Taulukko8: Narttujen jalostuskäyttö ja jälkeläismäärät 1986-2006

UROSTEN JÄLKELÄISTILASTO ajalta 1986-2006						
										
nimi	synt.
vuosi	pentueet	pentumäärät
yhteensä	toisessa
polvessa	%	kolmannessa
polvessa	%	neljännessä
polvessa	%	
BUSHIDO EPIC SAMURISATION	1986	3	15	32	8,67	28	14,29	68	30,91	
BUSHIDO BOYS SON JAKE	1987	1	1	0	 	 	 	 		
EXPLORER'S AM-RIKO DAITORY	1987	1	1	0	 	 	 	 		
STALLBACKA'S ASUKA TETSU	1987	5	38	53	14,36	 	 	 		
CHALLANGE OF HELSTRUM	1988	2	2	0	 	 	 	 		
EXPLORER'S BON-JOVI	1988	3	11	31	8,40	 	 	 		
AKATORA NO OCHOCO-GO	1989	1	2	0	 	 	 	 		
BRANDEEZI QUATRO	1989	1	1	0	 	 	 	 		
KINTOS ZENKURAI	1989	2	12	0	 	 	 	 		
A'CONECKWILL'S KEMAZE-GO	1990	2	12	0	 	 	 	 		
CHIKARA OF DHARANI-GO	1990	2	2	0	 	 	 	 		
REDWITCH TOP SECRET	1990	7	31	37	10,03	9	4,59	33	15,00	
YOKO-SAN SHICHIRO	1990	1	4	0	 	 	 	 		
YOKO-SAN SHITARO	1990	1	11	9	2,44	 	 	 		
YAMIKA BAKARI ERABU	1991	1	9	0	 	 	 	 		
ÄNGSMYREN'S CHIRAKAWA NO MUSASHI	1991	1	2	7	1,90	 	 	 		
LUMITURKKI ICHIBAN-ME	1992	1	8	0	 	 	 	 		
VAAHTERANLEHDEN KENWA	1992	2	11	16	4,34	28	14,29	57	25,91	
VAAHTERANLEHDEN SHIGENU	1992	2	7	5	1,36	 	 	 		
VAAHTERANLEHDEN NIKYO	1993	2	14	9	2,44	5	2,55	 		
BASNAUZ SUTOORA	1994	1	5	0	 	 	 	 		
MOONLIGHT CARAVAN DAIJISHIN	1994	2	9	27	7,32	71	36,22	57	25,91	
DIAMOND TOMODACHI AKAI	1995	2	4	10	2,71	 	 	 		
EXPLORER'S FIRSTRATER FRIEND	1995	1	7	0	 	 	 	 		
VAAHTERANLEHDEN TARO	1995	1	7	8	2,17	 	 	 		
KYOSHI DIAMOND ICE	1997	2	10	56	15,18	52	26,53	5	2,27	
OKAMI'S REDMAN THE EXPLORER	1997	1	5	0	 	 	 	 		
SERDESS TRANS FURMATION DRAGON	1997	4	26	0	 	 	 	 		
OKAMI'S FABULOUSLY FAITHFUL	1998	1	3	8	2,17	 	 	 		
TRIDENTS SUN BOOSTER	1999	2	14	0	 	 	 	 		
DIAMOND LUCKY ELEVEN KIBO	2000	2	8	0	 	 	 	 		
HOKA-HEY'S EILA'S NATIVE AMERICAN	2000	4	20	16	4,34	 	 	 		
MIDIAN'S AKI-ICE DIAMOND	2000	6	26	16	4,34	3	1,53	 		
MIDIAN'S AKIMIAYZAKI	2000	2	13	20	5,42	 	 	 		
KIRA SHIRA'S IDAINA MORI INU	2002	2	9	6	1,63	 	 	 		
LÄHDESUON KARHUN MUSTA	2003	1	4	0	 	 	 	 		
WINSLETT'S AMERICAN XPRESS	2003	2	8	3	0,81	 	 	 		
ERABOR INDIGO	2004	2	11	0	 	 	 	 		
LORD OF HERITANCE AINU	2004	1	8	0	 	 	 	 		
WINSLETT'S US HELLFIRE	2004	1	3	0	 	 	 	 		
INULINE ISONAPA	2005	1	6	0	 	 	 	 		
		82	400	369		196		220		
										
vanha linja, esiintyy kaikkien seuraavien koirien takana 1., 2., 3. ja 4.	 	 	 	 	 	 		
1. kantanartun isoisä ja isoisoisä	 	 	 	 	 					
2. kantauros ja sen kaksi poikaa samasta pentueesta	 	 	 	 					
3. kantalinjan jälkeläisiä	 	 	 	 	 					
SA- / VKH-linjat takana, kantajat ja sairaat	 	 	 	 	 					
4. vanhan linjan jälkeläiset	 	 	 	 	 					
tuontikoiran takana olevat vanhemmat	 	 	 	 	 					
puoliksi akita, jäänyt akita rekisteriin	 	 	 	 	 					
jäänyt akita rekisteriin	 	 	 	 	 					
ulkomaalainen uros / myyty ulkomaille	 	 	 	 	 					
menehtynyt	 	 	 	 	 					
Taulukko 9. Urosten jälkeläismäärä 1986-2006

Narttuja on käytetty jalostukseen vuosina 2000-2006 23 kappaletta. Seuraavasta taulukosta ilmenee, mitä narttuja on käytetty ja niiden jälkeläismäärät.
NARTTUJEN JÄLKELÄISTILASTO	
 	 	 	 	 	
nimi	synt.
vuosi	pentueet	yhteensä	toisessa
polvessa	
BASNAUZ KOMIKO	1997	3	14	60	
STONEYARD ANGELIQUE	2001	3	14	20	
MIDIAN'S AMATERASU	2000	3	12	16	
REDWITCH LIVE WIRE TO MELODOR	1999	2	11	4	
ERABOR INOCHI AT INULINE	2004	1	10	0	
MIDIAN'S CHIYO DIAMOND	2003	2	10	0	
KULMAKUUSEN MADARA	2003	2	13	0	
TIMBERSKY'S EBA-NBA THATTAWAY	1997	4	9	28	
MIDIAN'S BUTAI KANTOKU	2001	2	9	5	
SNOWSTORY'S ICY WIND	2003	1	8	0	
DIAMOND VERY PRETTY LADY	2000	1	8	20	
KULMAKUUSEN GALADRIEL	2001	2	8	0	
BRICKYARD'S SHOWGIRL	1999	2	13	3	
BASNAUZ TORIKO	1997	2	7	8	
KULMAKUUSEN OBI-VAN TAMACHI	1999	1	7	0	
BASNAUZ ZAKAHARA	1996	2	6	7	
VAAHTERANLEHDEN TENSHO	1992	1	5	0	
MIDIAN'S ETERNAL FLAME	2004	1	5	0	
KIRA SHIRA'S OPA INU	2003	1	4	0	
VAAHTERANLEHDEN OTAVA	1992	1	4	0	
WINSLETT'S AMERICANMIRACLE	2004	1	4	0	
SNOWSTORY'S WINTER WIN	2003	1	3	0	
SNOWSTORY'S RED RISK	2003	2	9	0	
KULMAKUUSEN YOKOZUNA	2003	1	7	0	
TRIDENT'S JUST GLITTERING SNOWHITE	2004	1	8	0	
VELVET DARQ DREAMS DE CHAMBERNOUNE	2004	1	3	0	
Taulukko 10. Vuosina 2000-2006 jalostukseen käytetyt nartut ja niiden jälkeläiset.
4.2.1 Tuontiurokset

Suomeen on tuotu koiria myös ulkomailta jalostusta varten, jotta on saatu uutta verta. Seuraavassa tuontiurokset maittain:
USA(5kpl): 
2002 DIAMOND LUCKY ELEVEN KIBO (USA)
2003 MAJIKSUN ARCTIC CIRCLE STAR (USA)
2003 DIAMOND MIGHTY NOAH (USA)
2003 KIRA SHIRA'S IDAINA MORI INU (USA)
2005 KIRA SHIRA'S HERCULES (USA)
Saksa (4kpl)
2004 "LORD OF ODATE'S INHERITANCE" AINU (Saksa)
2005 COUNTRYSIDE JAMIE AT AUSSERHALB (Saksa)
2006 AUSSERHALB'S ICEMAN (Saksa)
2006 AUSSERHALB'S ICEWIND (Saksa)
Muut maat:
2005 SARIOLA LEGEND RUS ICE (Venäjä)
2005 VIVA SWARTZ GLOWING KID (Ruotsi)
2005 ERABOR INDIGO (Unkari)
2005 SERDESS TRANS FURMATION DRAGON (Kanada/Hollanti)
2006 KITSUNE GOLDFINGER (Iso-Britannia)
2006 FINIGAN SAGUARO FORCE TO MIDIAN'S (Puola)

Näistä uroksista on käytetty jalostukseen 9kpl vuosina 2000-2006

TUONTIUROKSET JALOSTUKSESSA rotujaon jälkeen ajalta 2000-2006	
rek. vuosi	nimi	jälkeläiset	
1998	KYOSHI DIAMOND ICE                 	10	
1998	OKAMI'S FABULOUSLY FAITHFUL        	3	
1999	HOKA-HEY'S GERONIMO-GO            	0	
2000	HOKA-HEY' EILA'S NATIVE AMERICAN  	20	
2001	DIAMOND TOMODACHI AKAI            	4	
2001	WONDERWORLD'S SILVER ANGEL 	0	
2002	DIAMOND LUCKY ELEVEN KIBO         	8	
2003	DIAMOND MIGHTY NOAH	0	
2003	KIRA SHIRA'S IDAINA MORI INU	9	
2003	MAJIKSUN ARCTIC CIRCLE STAR	0	
2004	LORD OF ODATE'S INHERITANCE AINU	8	
2005	COUNTRYSIDE JAMIE AT AUSSERHALB	0	
2005	ERABOR INDIGO	11	
2005	KIRA SHIRA'S HERCULES	0	
2005	SARIOLA LEGEND RUS ICE	0	
2005	SERDESS TRANS FURMATION DRAGON	26	
2005	VIVA SWARTZ GLOWING KID	0	
2006	AUSSERHALB'S ICEMAN	0	
2006	AUSSERHALB'S ICEWIND	0	
2006	ECHO STAR'S VAN HELSING	0	
2006	FINIGAN SAGUARO FORCE TO MIDIAN'S	0	
2006	KITSUNE GOLDFINGER	0	
2006	MICABI KEN'S BODYGUARD	0	
	yht.	95	
Taulukko 11. Jalostukseen käytetyt tuontiurokset ja niiden jälkeläiset.

Muut jalostuksessa käytetyt urokset (ei suomessa rekisteröidyt, esim. pakasteet/lainaurokset ulkomailta):
Nimi					Jälkeläisiä
Daitan-Ni Alexagehte of Miru			6
Regalia Miru’s the Patriot			2
Trident’s Sun Booster				14

4.2.2 Tuontinartut

Jalostukseen on käytetty vuosina 2000-2006 9 tuontinarttua. Taulukosta 12 ilmenee tuontinartut ja niiden jälkeläismäärät. Nartut listattuna ensin tuontimaittain: 

UK(2kpl):
2002 STONEYARD ANGELIQUE (Iso-Britannia)
2003 REDWITCH LIVE WIRE TO MELODOR (Iso-Britannia)
USA(3kpl):
2003 DIAMOND NATURAL WONDER (USA)
2004 KIRA SHIRA'S OPA INU (USA)
2004 BRICKYARD'S SHOWGIRL (USA)
Ruotsi(2kpl)
2005 LUCKY DRAGON'S EMBLA (Ruotsi)
2005 TRIDENTS JUST GLITTERING SNOWHITE (Ruotsi)
Muut maat: 
2004 ERABOR INOCHI AT INULINE (Unkari)
2005 VELVET DARQ DREAMS DE CHAMPERNOUNE (Ranska)
2006 AUSSERHALB'S ICE (Saksa)
2006 TIMBERLAKE BEAR (Venäjä)

TUONTINARTUT JALOSTUKSESSA rotujaon jälkeen ajalta 2000 – 2006	
			
rek. vuosi	nimi	jälkeläiset	
2000	DIAMOND VERY PRETTY LADY           	8	
2000	OVERHILLS TAX EXILE              	0	
2001	STONEYARD ANGELIQUE               	14	
2001	TIMBERSKYS EBA-NBA THATTAWAY       	9	
2001	WONDERWORLD'S YOUR SWEDISH FLYER	0	
2003	DIAMOND NATURAL WONDER	0	
2003	REDWITCH LIVE WIRE TO MELODOR	11	
2004	BRICKYARD'S SHOWGIRL	13	
2004	ERABOR INOCHI AT INULINE	10	
2004	KIRA SHIRA'S OPA INU	4	
2005	LUCKY DRAGON'S EMBLA	0	
2005	TRIDENTS JUST GLITTERING SNOWHITE	8	
2005	VELVET DARQ DREAMS DE CHAMPERNOUNE	3	
2006	ARCTIC OUZO DU VAL DE LA BOISSIERE	0	
2006	AUSSERHALB'S ICE	0	
2006	ORDA Z CZARNEJ OLSZY	0	
2006	TIMBERLAKE BEAR	0	
	yht.	80	
Taulukko 12. Tuontinartut ja niiden jälkeläiset 2000-2006

4.2.3 Kasvattajat

Kasvattajia on ollut aikaisemmin useampia, jotka ovat sittemmin lopettaneet kasvattamisen. Seuraavassa taulukossa on lueteltu kaikki rotumme kasvattajat Suomessa, taulukosta näkee myös milloin kunkin kasvattajan viimeisin pentue on syntynyt.

KAIKKI KASVATTAJAT		
ajalta 1990-2006		
				
Kennel	pentueet	pennut	viimeinen	
A'CANOCKWILLS	1	4	1990	
BASNAUZ	5	13	2000	
DIPPERIE	2	9	1996	
EBENOS	1	7	1994	
LUMITURKKI	3	15	1995	
MOONLIGHT CARAVAN	1	5	1995	
SAKURANO HANA	6	45	1995	
THUNDERSTOARMS	1	6	1995	
VAAHTERANLEHDEN	11	39	1995	
COPPER GLOW'S	1	1	2005	
INULINE	3	19	2006	
KITAIKA'S	1	7	2006	
KULMAKUUSEN	5	21	2003	
LEPOPARTA	1	8	2006	
LÄHDESUON	2	8	2005	
MASK MAKER'S	1	4	2005	
MIDIAN'S	12	64	2006	
SNOWSTORY'S	8	37	2006	
WINSLETT'S	6	24	2006	
yht.	71	336		
2000-2006 yht.	38	186		
Taulukko 13: Amerikanakita-kasvattajat vuosina 1990-2006

Vuonna 2006 oli Suomessa 10 kennelnimen omaavaa amerikanakitakasvattajaa, joilla on ollut vähintään yksi pentue.

4.2.4 Tehollinen populaatiokoko
 
Tehollinen populaatiokoko määrittää jalostuspohjan laajuutta. Koirapopulaation perinnölliseen monimuotoisuuteen vaikuttaa se, minkä verran ja minkä sukuisia yksilöitä jalostukseen käytetään. Yksittäisen jalostuskoiran perimä kannassa ei saisi muodostua kohtuuttoman suureksi. Jotta populaation geenipohja pysyisi mahdollisimman laajana, tulisi jalostukseen käyttää mahdollisimman monia eri yksilöitä, sekä uroksia että narttuja, ja niitä tulisi käyttää jalostukseen mahdollisimman tasaisesti. Suositellaan urosten ja narttujen elinaikaiseksi jälkeläismääräksi 25, kuitenkin niin että viimeinen pentue rekisteröidään kokonaisuudessaan. Tarkastellaan tilannetta ja tarvittaessa päivitetään PEVISA ehtoja. Tehollinen populaatiokoko on termi, joka kuvaa geenipohjan laajuutta. Mitä pienempi on tehollinen populaatio, sitä nopeammin kasvaa sukusiitosaste ja tapahtuu geenihävikkiä. Tehollisen populaatiokoon tulisi minimissään olla n. 200 jalostuskoiraa. 

Tehollinen populaatiokoko (Ne) lasketaan kaavalla: Ne = 4*Nm*Nf/(Nm+Nf). 
 
Kaavassa Nm = lisääntyvien urosten määrä ja Nf = lisääntyvien narttujen määrä.
 
Vuosina 2000–2006 on Suomessa käytetty jalostukseen 19 urosta ja 23 narttua, jolloin tehollinen populaatiokoko on kaavan mukaan 41.
 
Edellisen kaavan mukaan laskettu tehollinen populaatioko on kuitenkin erittäin ylioptimistinen arvio, jossa ajatellaan kullakin yksilöllä olevan suunnilleen sama määrä jälkeläisiä, eikä huomioida mm. käytettyjen koirien keskinäisiä sukulaisuussuhteita. Koirien ollessa toisilleen läheisiä sukulaisia on tehollinen populaatiokoko todellisuudessa huomattavasti pienempi. Tämä koskee erityisesti amerikanakitaa, sillä Suomen amerikanakitojen sukutaulut sisältävät pitkälti samoja koiria eri järjestyksessä.  Toisaalta yhdistelmien 5-sukupolven mukaan lasketut sukusiitoskertoimet ovat pienet.

Merkittävimmät koirat kannassamme rotujaon jälkeen ovat narttulinjan puolelta:
Basnauz Komiko (FIN17590/97), joka on vanhaa englantilaista amerikanakitatuotikantaa. Tämän kannan vaikutus nykyisessä jalostuspohjassamme on erittäin suuri.

Basnauz Komikolla on kaikkiaan 3 pentuetta, yhteensä 14 jälkeläistä ja 2. polvessa jälkeläisiä on jo 60 (20 %) ja edelleen 3. polvessa 57 (21,43 %).  Basnauz Komikon ensimmäisestä pentueesta jalostukseen on käytetty sen tytärtä, Midian’s Amaterasu (FIN41911/00) 3 kertaa, yhteensä 12 jälkeläistä ja 2. polvessa 16 (5,33 %)  sekä sen kahta poikaa, Midian’s Aki-Ice Diamond (FIN41915/00) 6 pentuetta, yhteensä 26 jälkeläistä ja Midian’s Akimiyazaki (FIN41913/00) 2 pentuetta, yhteensä 13 jälkeläistä. Uroksien 2. polven lukema on yhteensä 36 (13,79 %). 

Basnauz Komikon täyssiskolla Basnauz Toriko (FIN17588/87) on 2 pentuetta, yhteensä 7 jälkeläistä, 2.polvessa 8 (2,67 %) jälkeläistä. 

Toinen yleinen linjamme on USA:n tuontinartun Timbersky’s Eba-Nba Thattaway (FIN25167/01) takaa, sillä on kaikkiaan 4 pentuetta ja 9 jälkeläistä (3,21 %) ja 2. polvessa jo 28 (9,33%). Joista kaksi pentuetta, 6 pentua, on toistettu saman uroksen kanssa. Molempien pentueiden isänä on Midian’s Aki-Ice Diamond (FIN41915/00). Kolmannen pentueen, 1 pentu, isänä on nartun oma poika, Winslett’s American Xpress (FIN15696/03), joka on taas Midian’s Aki-Ice Diamond (FIN41915/00) poika. Neljäs pentue on jo ulkomailla syntynyt pentue, josta on tuotu Suomeen narttupentu Diamond Very Pretty Lady (FIN21340/01) ja uros Diamond Lucky Eleven Kibo (FIN37645/02) aikuisella iällä. Nartulla Diamond Very Pretty Lady (FIN21340/01) on 1 pentue ja 8 jälkeläistä, isänä pentueessa on tuontiuros Hoka-Hey’s Eila’s Native American (FIN36600/00), joka on myyty ulkomaille. Kahta sen tytärtä on käytetty jalostukseen, Kulmakuusen Madara (FIN40636/03) 2 pentuetta ja 13 jälkeläistä, pentueen isä on molemmissa Hollannin tuonti uros Serdess Trans Furmation Dragon (FIN19379/05), sekä Kulmakuusen Yokozuna (FIN40635/03) 1 pentue ja 7 jälkeläistä, pentueen isä on Midian’s Aki-Ice Diamond (FIN41915/00). 

Kolmas yleinen linjamme on Englannin tuontinartun Stoneyard Angelique (FIN13175/02) takaa, sillä on kaikkiaan 3 pentuetta ja 14 jälkeläistä (3,61 %) ja 2. polvessa jo 20 (5,57 %). Tämän nartun jälkeläiset liittyvät kahteen edellä mainittuihin linjoihin, siten että sen ensimmäisen pentueen isä on Midian’s Akimiyazaki (FIN41913/00), toisen pentueen isä on Timbersky’s Eba-Nba Thattawayn poika, Diamond Lucky Eleven Kibo (FIN37645/02) ja kolmannen pentueen isä on Winslett’s Us Hellfire (FIN45121/04), joka on taas Midian’s Aki-Ice Diamond (FIN41915/00) pojanpoika.

Tällä hetkellä muiden erisukuisten narttujemme jälkeläismäärän %-osuus jalostuskannassamme on niinkin pieni kuin 17,81 %. Tällä hetkellä erisukuisia narttuja jalostuslistalta löytyy määrällisesti 5 yksilöä, jos nuo kolme linjaa ja menehtyneet lasketaan pois. Nämä kaikki yksilöt ovat tuontikoiria.

Merkittävin uros, joka esiintyy kannassamme on Kyoshi Diamond Ice (FIN30201/98), jolla on 2 pentuetta yhteensä 10 jälkeläistä, 2. polvessa jälkeläisiä on 56 (21,46 %)ja 3 polvessa 52 (26,53 %). Se on Midian’s Amaterasu (FIN41911/00), Midian’s Aki-Ice Diamond (FIN41915/00) ja Midian’s Akimiyazaki (FIN41913/00) isä, mistä johtuu sen merkittävä osuus tämän päivän kannassa.
 
Jalostukseen on käytetty myös Vaahteranlehden Nikyo (SF42521/93), jonka takana on samoja sukulinjoja kuin Basnauz Komikolla, 2 kertaa, yhteensä 14 jälkeläistä, sen isä on Redwitch Top Sercet (SF09452/91) ja emä on Brandeezi No Mercy (SF21150/90). Samat linjat omaavat myös urokset Midian’s Aki-Ice Diamond ja Midian’s Akimiyazaki, josta johtuen myös urospuolella juuri tämä samainen linja nousee eniten käytetyksi. Se kattaa jo nyt 58,39 % urospuolestamme. Jos jalostusuroslistastamme jätetään pois yleisin linjamme, menehtyneet ja ulkomaalaiset urokset, jää erisukuisia uroksia jalostuslistalle 4 yksilöä, jotka kaikki ovat tuontikoiria. Tästäkin määrästä yksi uros on sukua (Diamond Lucky Eleven Kibo FIN37645/02 poika ja pentuesisarus) narttujemme toiseksi yleisemmälle linjallemme.

Yllä olevan perusteella amerikanakitan tehollinen populaatiokoko on tällä hetkellä pieni. Joten tavoitteena on populaatiokoon kasvattaminen. Kannustetaan kasvattajia tekemään yhdistelmiä, joissa ei käytetä täällä jo olevia yleisiä sukulinjoja. Sukusiitosasteen lisäksi tulee pyrkiä lisäämään eri sukulinjojen määrää. Keino, jolla tähän pyritään on se, että tuodaan nykyisen kannan suhteen eri sukulinjaisia koiria ja astutetaan narttuja Suomen kannan suhteen erisukuisilla ulkomaisilla uroksilla. Eikä suosita uusintayhdistelmiä. Suomeen on tuotu 23 tuontikoiraa vuosina 2004-2006. Suomen tähän hetkiseen jalostuskantaan verrattuna on niistä 5 erisukuista narttua ja 9 erisukuista urosta. Nämä tuontikoirat eivät vielä vaikuta jalostuslistoillamme.

4.2.5 Rodun kanta muissa maissa

USA:n kenneljärjestö AKC rekisteröi edelleen amerikkalaiset ja japanilaiset akitat samaan akita-rotuun. Kaikista rekisteröidyistä akitoista noin pari sataa on akitoja, loput amerikanakitoja.

Pohjoismaista Tanskassa 26 am.akitaa, Ruotsissa noin 50. 

Englannissa rotujako on alkanut vuoden 2006 alusta. Siihen asti japanilaiset ja amerikkalaiset akitat ovat olleet samassa rodussa. Vuoden 2006 loppuun mennessä Iso-Britanniassa oli rekisteröityinä n. 20000 Akitaa, joista japanilaisia oli noin 40kpl. Iso-Britanniassa japanilaisten akitojen kanta on hyvin pieni, ja vasta viime vuosina on ollut muutamia pentueita. Muissa Euroopan maissa amerikanakitat ja japanilaiset akitat on rekisteröity omina rotuinaan vuodesta 2000 alkaen. 

4.3. Luonne ja käyttöominaisuudet

Rotumääritelmän mukaan amerikanakita on ystävällinen, tarkkaavainen, vastaanottavainen, omanarvontunteva, mukautuvainen ja peloton.

Se on tasapainoinen, uskollinen ja oppivainen. Rotu on taipuvainen dominointiin ja useimmat yksilöt ovat puolustushalukkaita, vartiointi- ja riistaviettisiä. Amerikanakitat ovat älykkäitä ja oppivat helposti, mutta ne myös kyllästyvät nopeasti ja omistajan tulisi olla niiden koulutuksessa aina askeleen edellä ja tarjota koiralleen uusia haasteita. Amerikanakita on ihmisille kohtuullisen avoin, mutta vieraita koiria ei yleensä sallita, ainakaan omalla reviirillä. Jotkut yksilöt ovat vieraita ihmisiä kohtaan pidättyväisiä johtuen sen vartiointitaipumuksesta. Se on uskollinen omille ihmisilleen ja kiintyy syvästi omaan laumaansa. Tästä syystä amerikanakita ei sovellu pelkäksi tarhakoiraksi.

Amerikanakitojen tämänhetkinen tyypillinen luonne vastaa hyvin rotumääritelmää. Rotumme ei silti ole tyypillinen seurakoira alkuperäisen käyttötarkoituksensa vuoksi (karhunmetsästys, koirataistelut, vartiokoira), mistä johtuen jalostuksessa tulisi kiinnittää suurta huomiota käytettävien koirien luonteeseen, sillä nyky-yhteiskunta asettaa kuitenkin koirillemme seurakoirana tietyt normit.

Pienessä osassa koirakantaa esiintyy luonteiden kannalta ongelmana aggressiivisuutta ihmisille, etenkin pienille lapsille. Tämä suurimmalta osalta johtuu siitä, että koira on tottumaton lapsiin. Joillakin yksilöillä on vaikeasti hallittavaa koira-aggressiivisuutta. Näissä yhteyksissä on käynyt myös lähes poikkeuksetta ilmi täysin riittämätön koiran kasvatus ja koulutus sekä kykenemättömyys suuren ja voimakkaan koiran pitoon, ja vapaalla kasvatuksella on rotumme suhteen huono ennuste. Koira-aggressiivisuuden suhteen mainittakoon myös, että taistelukoiraperimän huomioiden se on suhteellisen luonnollinen taipumus, joka tulisi jokaisella harrastajalla olla tiedossaan, jotta mahdolliset ikävät tilanteet muiden koirien kanssa osataan jo ennalta käsin välttää ja eliminoida. Näistä syistä rodun kasvattajilla on erityisen suuri vastuu pennunostajien suhteen, jotta jokainen pennunostaja ymmärtäisi varmasti, minkälainen rotu on aikuisena.  

Ihmiselle aggressiivisten tai arkojen koirien käyttöä jalostukseen ei suositella. Kahden erittäin koira-aggressiivisen, erittäin vartiointi- ja puolustushaluisen koiran yhdistämistä ei myöskään suositella, koska näin voimakkailla taipumuksilla varustettu koira vaatii erittäin valveutuneen ja kokeneen omistajan.

USA:ssa rotumme kuuluu ryhmään "Working Group" ja rotuamme käytetään siellä esim. vartiointi-, metsästys- ja pelastustehtävissä (rescue), joihin se soveltuu erinomaisesti. Meillä amerikanakitaa pidetään seurakoirana, jonka kanssa harrastetaan pääasiassa näyttelyitä. Raunio-, haku- ja verijälkiharrastukset ovat nousussa rotumme parissa. Näihin edellä mainittuihin harrastuksiin amerikanakita on omiaan ja pääsee hyödyntämään alkuperäisiä käyttötarkoituksiaan. 1.4.2006 saatujen metsästyskoirien jäljestämiskokeen kilpailuoikeuksien jälkeen myös MEJÄ-harrastus on nostanut suosiotaan. Tänä päivänä Suomessa rodun käyttötarkoituksena voi olla myös jälkikoirana toimiminen, ja haavoittuneen riistan etsiminen. Pitkän jälkikokeen suorittava koira saa myös Suomessa verovapauden, kyseessä on tällöin myös koiralle todellinen käyttötarkoitus haavoittuneen riistan etsijänä.

Rotumme parissa on mukana monia ihmisiä, jotka ovat ottaneet itselleen uskollisen seuralaisen ja hyvän vahtikoiran. Rodullamme on vuosisatoja pitkä historia jolloin sitä on käytetty karhunmetsästys- , vartio- ja taistelukoirana ja nämä ominaisuudet näkyvät edelleen sopivissa määrin niiden luonteenominaisuuksissa ja perimässä. Vartiointi- ja/tai metsästysominaisuuksia omaava koira on voimakasvaistoinen, terävä, epäilevä ja kykenevä omatoimiseen ajatteluun ja työskentelyyn. Koiranäyttelyissä hyvän näyttelykoiran tulisi taas olla mahdollisimman sosiaalinen ja avoin.

Avoin ja sosiaalinen yksilö on myös helpompi ja vaivattomampi kasvattaa kuin voimakasluonteisempi yksilö. Tämä kaikki asettaa omat paineensa jalostuksen painoarvoihin, jotta rotua vietäisiin haluttuun suuntaan. Jalostuksessa ei kuitenkaan tulisi keskittyä pelkästään sosiaalisen ja avoimen luonteen hakemiseen, jottei uhaksi nouse alkuperäisten ominaisuuksien häviäminen ajan myötä. Kasvattajien tulisi jalostusvalintoja puntaroidessaan pyrkiä 'kultaiseen keskitiehen', jotta rodussamme säilyisi mahdollisimman laaja-alainen luonteiden ja ominaisuuksien kirjo. Tämä turvaa luonteen rotutyypillisyyden säilymisen.

Erittäin olennaista tässä kaikessa on riittävän tiedon ja kasvatus- ja koulutustaidon jakaminen pentujen ostajille, jotta heillä olisi riittävä kyky kasvattaa pentu ongelmitta aikuisikään ja tasapainoiseksi rotunsa edustajaksi ymmärtäen rotumme alkuperäisen käyttötarkoituksen ja historian sekä nyky-yhteiskunnan vaatimukset - kuitenkaan kadottamatta mitään olennaista rodustamme. Tämä asettaa rotumme kasvattajat erittäin haasteelliseen ja vastuulliseen tehtävään.

Luonnetestillä on testattu kaikkiaan 15 koiraa, 7 urosta ja 8 narttua, pisteiden jakautuessa yksilöiden perusteella leveälle. Kuitenkin jo näistä tuloksista voidaan päätellä, mikä on ominaista rodullemme. Alla on taulukko luonnetestituloksista. Suurimpia yhtäläisyyksiä yksilöiden kesken on hermorakenne, 14 testatuista koirista on saanut tuloksen +1 (hieman rauhaton), terävyys, 14 testatuista on saanut tuloksen +1 (pieni ilman jäljelle jäävää hyökkäyshalua), luoksepäästävyys, 12 testatuista koirista on saanut tuloksen +3 (hyväntahtoinen, luoksepäästävä, avoin), temperamentti, 11 testatuista koirista on saanut tuloksen +2 (kohtuullisen vilkas) sekä kovuus, 9 testatuista koirista on saanut tuloksen +1 (hieman pehmeä). Muiden osioiden kesken on ollut enemmän hajontaa.

Osa-alue	+3	+2	+1	-1	-2	-3	
Toimintakyky	0	0	9	5	1	0	
Terävyys	0	1	14	0	0	0	
Puolustushalu	1	0	7	7	0	0	
Taisteluhalu	2	4	0	7	2	0	
Hermorakenne	0	1	14	0	0	0	
Temperamentti	4	11	0	0	0	0	
Kovuus	3	0	9	0	3	0	
Luoksepäästävyys	12	3	0	0	0	0	
Laukauspelottomuus	0	3	9	1	0	0	
Taulukko 14. Luonnetestien tulokset amerikanakitoilla.

Yhdistyksemme tulee auttamaan kasvattajia sekä rodun harrastajia luonnetestitulosten tulkinnassa hahmottelemalla viitekehystä oman rotumme rodunomaisesta tuloksesta luonnetestissä. Tässä käytämme oman asiantuntemuksemme lisäksi luonnetestipuolelle perehtyneitä alan asiantuntijoita. Näin toimimalla saamme toivottavasti koirien omistajia viemään koiriaan luonnetesteihin ja yhdistys saisi lisää kattavaa tietoa rotumme eri yksilöiden luonteista ja siitä kuinka ne mahdollisesti periytyvät.

Vuonna 2004 rotuyhdistyksen jäsenille tehdyn luonnekyselyn mukaan suurin osa amerikanakitojen omistajista on tyytyväisiä koiransa luonteeseen, joskin koira-aggressiivisuus koettiin joissain tapauksissa ongelmalliseksi, samoin liiallinen sosiaalisuus. Muita ongelmallisia asioita ovat omistajien mukaan epäluuloisuus, karkailu, terveysongelmat, hoitotoimenpiteiden suorittaminen ja metsästysvietti. Eniten kiitosta amerikanakitojen luonteessa sai koiran rauhallisuus ja sen luonne itsessään, seuraavaksi oltiin tyytyväisiä koirien haukkumattomuuteen, helppohoitoisuuteen ja uskollisuuteen. Luonnekyselyn aikana kannassa oli noin 90 koiraa ja vastauksia saatiin 51 kappaletta, joten otosta voidaan pitää kattavana. Myös tätä kyselyä tulemme lähettämään tulevaisuudessa amerikanakitan omistajille. Sekä kyselyn että luonnetestien tarkoituksena on  auttaa rotumme luonteiden kehityksen hahmottamisessa sekä siinä, että rotumme säilyttäisi alkuperäisen olemuksensa.
4.4.Terveys

4.4.1. PEVISA-ohjelmaan sisällytetyt sairaudet ja tutkimukset

Voimassa olevan pevisa-ohjelman mukaan pentujen vanhemmillaa tulee olla lonkkakuvauslausunto ja voimassa oleva silmätarkastuslausunto. Silmätarkastuslausunto ei saa olla 24 kk vanhempi. Lonkkatutkimustulosten raja-arvoja tai jalostuksesta poissulkevia silmäsairauksia ei ole määritelty. 

Vuosina 2000-2006 on tutkittu  yhteensä 54 koiran silmät.  Tutkituista terveitä oli 50 ja  4 koiralla todettiin silmämuutoksia.

SILMÄTUTKIMUKSET ajalta 2000 - 2006	 	 	 	 	 	 	 	
vuosi	syntyneitä	tutkittu	tutkittu %	ok	ok %	PRA	MRD	PHTVL/PHPV	Entropion	Muut	
2000	11	8	73 %	7	88 %	 	1	 	 	 	
2001	19	6	32 %	6	100 %	 	 	 	 	1	
2002	4	3	75 %	3	100 %	 	 	 	 	 	
2003	37	24	54 %	20	90 %	 	2	1	 	2	
2004	39	19	36 %	19	100 %	 	 	 	 	 	
2005	35	9	9 %	8	67 %	 	1	 	 	 	
2006	79	 	0 %	 	0 %	 	 	 	 	 	
yht.	224	69	 	63	 	 	3	1	 	3	
											
Taulukko 15. Tehdyt silmätutkimukset ja todetut sairaudet

Vuosina 2000-2006 on tutkittu  yhteensä 25 koiran kyynärnivelet.  Tutkituista terveitä oli 22 ja kolmella oli 1-tulos.

KYYNÄRNIVELTUTKIMUKSET ajalta 2000 - 2006	
							
vuosi	syntyneitä	0-tulos	1-tulos	2	3	yhteensä	
2000	11	3	0	0	0	3	
2001	19	1	0	0	0	1	
2002	4	0	0	0	0	0	
2003	37	9	2	0	0	11	
2004	39	4	1	0	0	5	
2005	35	5	0	0	0	5	
2006	79	0	0	0	0	0	
yht.	224	22	3	0	0	25	
Taulukko 16. Tehdyt kyynärniveltutkimukset vuosina 2000-2006

Vuosina 2000-2006 on tutkittu  yhteensä 67 koiran lonkat.  Tutkituista A ja B-lonkkaisia oli 52.

LONKKANIVELTUTKIMUKSET ajalta 2000 - 2006	
								
vuosi	syntyneitä	A	B	C	D	E	yhteensä	
2000	11	4	1	0	2	0	7	
2001	19	3	2	1	0	0	6	
2002	4	0	1	2	0	0	3	
2003	37	10	6	6	1	0	23	
2004	39	12	4	2	1	0	19	
2005	35	7	2	0	0	0	9	
2006	79	0	0	0	0	0	0	
yht.	224	36	16	11	4	0	67	
Taulukko 17. Tehdyt lonkkaniveltutkimukset vuosina 2000-2006

4.4.2 Esitettävä PEVISA-ohjelma

Pentujen vanhemmista tulee olla lonkkakuvauslausunto ja voimassa oleva silmätarkastuslausunto. Silmätarkastuslausunto ei saa olla 24 kk vanhempi.  
Koiran minimi-ikä kuvaushetkellä on 12 kuukautta.

4.4.3. Muut rodulla Suomessa todetut sairaudet

Amerikanakitalla Suomessa ja maailmalla tavattavista autoimmuunisairauksista merkittävimmät ovat SA (Sebaceous Adenitis) ja VKH (Vogt-Koyanagi-Harada kaltainen syndrooma tai UDS ?), joiden molempien oletetaan periytyvän resessiivisesti.

Sekä SA että VKH ovat autoimmuunisairauksia, joissa elimistön puolustusjärjestelmä hyökkää sen omia kudoksia vastaan. SA on ihon talirauhasten autoimmuunitulehdus, jonka seurauksena talirauhanen surkastuu ja karvanysty kuolee. Tauti voi olla koiralle erittäin kivulias, sillä sairas koira usein kutiaa ja raapimalla vain pahentaa oloaan.

Vogt-Koyanagi-Harada -kaltaiselle syndroomalle on ominaista ihotulehdus, joka keskittyy pigmenttisoluihin etenkin ihon ja limakalvon rajakohtiin, useimmiten myös silmiin aiheuttaen äkillisen sokeutumisen, jonka vuoksi koira yleensä lopetetaan. 

Koska SA ja VKH ovat resessiivisesti periytyviä, niiden kitkeminen kannasta on mahdotonta.  Tällä hetkellä on mahdollista vähentää tautien esiintymistä vain avoimuudella ja tauteja periyttävien koirien ja niiden lähisukulaisten jalostuskäyttöä välttämällä. Uusia SA ja VKH         -tapauksia ei ole tullut vuosiin yhdistyksen tietoon. Elossa olevat SA:ta sairastavat koirat ovat hyvin iäkkäitä tällä hetkellä. Kaikista SA:ta sairastavista koirista on lähetetty näytteet Saksaan, jossa yritetään kehittää geenitestiä SA-kantajuuden selvittämiseksi.  

Lisäksi yhdellä yksilöllä on todettu Suomessa AIHA (IMHA= Autoimmuuni Hemolyyttinen anemia), joka johti keski-ikäisen tuontikoiran kuolemaan. Tällä koiralla ei ollut jälkeläisiä. 
Muutamalla keski-ikäisellä koiralla on todettu Torsio et dilatatio ventriculi eli mahalaukun laajentuma ja kiertymä, mikä on johtanut kuolemaan. Amerikassa esiintyy myös nuorilla koirilla Torsiota, jota ei toistaiseksi ole esiintynyt Suomessa. 

Tähän mennessä kahdella alle puoli vuotiaalla pennulla on ollut epileptiformisia kohtauksia, joiden alkuperää ei olla saatu selville. Kohtauksia on ollut vasta yksi tai kaksi yhteensä kahdella pennulla, eikä niistä osata tällä hetkellä sanoa mikä tai mitkä syyt ne aiheuttivat. Kohtausta on kerrallaan kestänyt muutamia sekunteja, jonka jälkeen pentu on ollut täysin normaali. 

Luustoon liittyviä sairauksia on todettu sekä nuorilla että vanhoilla koirilla. Muutamalla koiralla on todettu polvessa ristisidevaurio ja sen seurauksena nivelrikkoa. D-lonkkaisia koiria on kuvatuista koirista ollut 3 kappaletta rotujaon jälkeen, joista yhdellä on todettu nivelrikkoa lonkassa. Yhdellä nuorella uroksella on ollut selkään liittyvä, oireellinen röntgenologinen löydös. 

Seuraavia silmäsairauksia on todettu: MRD (Multifocaali RD, aste 1, ei kliinistä merkitystä) useilla koirilla, Cilia aberranta (ylimääräisiä ripsiä), Membrana Pupillaris persistens (synnynnäinen iiriksen kehityshäiriö), PHTLV/PHPV (pysyviä verisuonijäänteitä mykiön suonikalvosta), Enthropium (silmäluomen sisäänpäin kääntyminen) sekä yksittäisiä muita määrittelemättömiä verkkokalvo- ja mykiömuutoksia. Yhdellä koiralla on pentuaikana epäilty Microftalmiaa (pienisilmäisyys), mutta koiraa ei ole käytetty virallisessa silmätarkastuksessa, joten diagnoosia ei ole vahvistettu.  Yksi PRA (verkkokalvon surkastuminen) on myös todettu 1,5 –vuotiaalla koiralla. 

4.4.4. Yhteenveto muissa maissa tai kirjallisuudessa kuvatuista sairauksista
Taulukossa on esitetty muissa maissa ja kirjallisuudessa kuvattuja sairauksia. 

Sairauden tai vian nimi	Kuvaus	Periytymistapa	Periytyvyys (%)	Esiintyminen
amerikanakitalla	
Akita artriitti	oireena nivelten turpoaminen, niveltulehduksen oireet, ruokahaluttomuus, kuume	tuntematon	-	harvinainen, alle 1v.	
Atooppinen dermatiitti	kutiseva ihottuma, tyypillinen atopia	Ei erikseen määritelty		ei kovin usein, alle 1v.	
Calcinosis circumscripta	epänormaaleja kalsiumin kertymiä ihon alla ja ihonalaiskudoksissa	Tuntematon		harvinainen, alle 1v.	
Dilatatio et Torsio Ventriculi	mahalaukun laajentuma ja kiertymä, oireina pahoinvointi, oksentelu, nopea kuolema	ei erikseen määritelty		toinen muoto esiintyy nuorilla aikuisilla, toinen keski-ikäisillä. 	
Distiachiasis	Ylimääräisiä silmäripsiä	Ei tiedossa	-	Harvinainen	
Ectropion	Silmäluomen uloskiertymä	Ei tiedossa	- 	Ei kovin usein	
Entropion	Silmäluomen sisäänkiertymä (tuskallinen)	Ei tiedossa (polygeeninen)	Alhainen ?	Esiintyy jonkun verran 	
Glaucoma	ahdaskulmaglaukoma ja avoinkulmaglaukoma, silmänpainetauti	ahdaskulmag: tuntematon, avoinkulmag: resessiivinen	-	alle 3v. liittyy usein VKH:n	
Glykogenosis	glykogeenin varastoimisen sairaus, oireena lihasheikkous, sydänoireet, verivirtsa, hermosto-oireet, kuolema	resessiivinen	-	Harvinainen, alle 6kk	
Hypotyroidismi	Kilpirauhasen vajaatoiminta (autoimmuunitaudin seurauksena) oireena yskää, iho-oireita, lisääntymishäiriöitä	resessiivinen, tai ei erikseen määritelty	-	Yleensä alle 2 vuotiailla, melko yleinen	
Cryptorchidism	Kivesten laskeutumattomuus	Kynnysmäinen (Threshold)	-	melko yleinen	
Familiaalinen mikrosytoosi	punasolut normaalia pienikokoisia	ei erikseen määritelty		esiintyy alle 1v, harvinainen	
IgA –vasta-aineiden puute	tulehdusalttius, keuhko- ja iho-oireet	ei määritelty		heti syntymästä alkaen, harvinainen	
Hyperkalemia	korkea kaliumin määrä veressä ja punasoluissa	tuntematon		tuntematon	
Ekstrahepaattinen portosysteeminen shuntti	ylimääräinen vie veren maksan ohi aiheuttaen monenlaisia tulehdustauteja ja kehityshäiriöitä pennulla	polygeeninen		alle 1v, harvinainen	
Myasthenia gravis:	lihasheikkous, voi johtaa megaesofaguksen kehittymiseen hermoimpulssien välittymisen eston kautta	resessiivinen		alle 6kk, jonkun verran 	
Katarakta:	linssin samentuma silmässä	resessiivinen		havaittavissa synt. jälkeen, tai alle 3v. Harvinainen	
OD, osteochondritis dissecans	luun aseptinen kuolio nivelruston alla, erit. kyynär- olka- ja kinnernivelissä, aiheuttaa ontumista	polygeeninen		alle 1v. (5-7kk), melko yleinen	
Pemphicus foliaceus:	ihotulehdus, oireet alkavat korvista, naamasta, tassuista	ei määritelty		alle 4v. , jonkun verran 	
PRA, progressiivinen retinan atrofia	verkkokalvon solujen rappeutuminen, johtaa sokeuteen	tuntematon		es.ikä vaihtelee, jonkunverran	
Lonkkadysplasia	lonkkanivelen epänormaali rakenne, aiheuttaa takaosan kipua ja ontumaa	polygeeninen		alle 1v., melko yleinen	
RD, retinan dysplasia	laajat alueet verkkokalvosta irtoavat, aiheuttaa sokeutumisen	resessiivinen		alle 1v., harvinainen	
MRD, multifocaali retinan dysplasia	verkkokalvon kehityshäiriö, ei aiheuta kliinisiä oireita	resessiivinen		havaittavissa syntymän jälkeen, erittäin yleinen	
Renal Dysplasia	epänormaali munuaisen rakenne, aiheuttaa munuaisvian oireita ja kuoleman	resessiivinen		alle 1v., harvinainen	
Sebaceous Adenitis	ihovauriot, puuttuva pohjavilla, talirauhastulehdus	resessiivinen		yleensä 7 vuoteen mennessä, yleinen	
Vestibulaarinen syndrooma	pään kallistus, tasapainohäiriöt, silmävärve	resessiivinen		alle 3kk, harvinainen	
Patellaluksaatio	polvilumpion sijoiltaanmeno, heikosti kehittyneistä polven rakenteista johtuen	polygeeninen		alle 2v. harvinainen	
mikroftalmia	pienisilmäisyys	tuntematon		havaittavissa synt. jälkeen, jonkin verran	
Kuurous	ei kuule	resessiivinen, dominoiva tai ei erikseen määritelty		alle 6kk, harvinainen	
VKH, Vogt-Koyanagi-Harada –syndrooma, uveodermatologinen syndrooma	pigmentin puute päässä ja tassuissa, suonikalvotulehdus ja siitä johtuva kipu, silmänpainetauti	tuntematon, resessiivinen		yleensä alle 3v. harvinainen	
VWD	verenvuototaipumus, nääntyvät pikkupennut	tuntematon		harvinainen	
Taulukko 18: Kirjallisuudessa esiintyviä amerikanakitaan  liitettyjä sairauksia ja vikoja.

Yllä esitetään yhteenveto niistä sairauksista, joita rodulla on esiintynyt lähinnä Yhdysvalloissa ja Kanadassa  sekä  Britanniassa. Yhteenveto on koottu George A. Padgettin kirjasta Control of Canine Genetic Diseases sekä Malcolm B. Willisin kirjasta Practical Genetics for Dog Breeders, H. F. & G. Witherby Ltd, 1992, Great Britain.

4.5. Ulkomuoto nykypäivänä

Amerikanakitan voimassa oleva rotumääritelmä on hyväksytty FCI:ssä 2001 ja SKL:ssa 2002. FCI:n rotumääritelmä poikkeaa joiltain osin rodun kehittäjämaan, USA:n, käyttämästä rotumääritelmästä. Viimeksi muutoksia rotumääritelmään on tehty 6.5. 2005 (muutos ryhmästä 2 ryhmään 5 ja rotunimi suurijapaninkoirasta amerikanakitaksi).  

Rakenne : 
Mittasuhteiltaan koirat ovat pääsääntöisesti oikeita eli korkeuttaan pidempiä.
Rungot vahvoja  ja enimmäkseen tilavia 
Selät ovat suoria ja kaulat runkoon mittasuhteiltaan sopivia ja riittävän vahvoja. 
Nahka on amerikanakitalla tiiviisti rungon myötäistä eikä sillä saa olla löysää nahkaa. Suurin osa kantamme koirista on tällaisia.

Raajat ja kulmaukset:
Takakulmaukset enimmäkseen hyviä. Amerikanakita on pystykorvatyyppinen, eikä sillä kuulu olla voimakkaita takakulmauksia vaan ne ovat pikemminkin riittävät / kohtuulliset.

Eturaajat ovat suoria. 

Mittasuhde raajojen ja rungon välillä melko hyvä. Koiran tulee näyttää tasapainoiselta, ei liian korkearaajaiselta mutta ei myöskään lyhytraajaiselta. Raajat ovat lihaksikkaat ja voimakkaat suurimmalla osalla. 

Amerikanakitoissa on muutamia ylilyöviä sekä löysiä kintereitä. Toisaalta sitten löytyy joitakin ylikulmautuneita yksilöitä. Jalostuksessa huomiota tulee kiinnittää taas valittaessa yhdistelmiä siihen, että toisen osapuolen kulmaukset olisivat ihanteelliset mikäli toisen osapuolen kulmaukset eivät ole terverakenteiset. Tavoitteena tulee olla kohtuullisesti kulmautunut koira.

Häntä:
Hännän kiinnitys on korkealla. Pääsääntöisesti hännät ovat hyvin kiinnittyneet, ja ovat myös hyväasentoisia.

Karvan hännässä tulee olla tuuheaa, mutta ei töyhtömäistä. Myös hännän pituudet ovat hyviä. Muutamilla koirilla esiintyy liian löysästi kiertyneitä häntiä. Lonkalle asettuneen hännän tulee olla tiiviisti lonkan päällä, eikä koira juostessaankaan saa nostaa sitä löysäksi sirpiksi selän päälle.

Ihanteellisesti asettuneen hännän läpi ” ei näy valoa”. 

Pää ja ilme:
Tärkeää on pään muoto. Se EI ole pyöreä eikä kiilamainen, ei myöskään terävä kolmio, vaan rotumääritelmä sanoo sen olevan tylpän kolmion mallinen.

Pään muodossa on kannassamme vielä tällä hetkellä nähtävissä selkeästi esi-isän, saksanpaimenkoiran, vaikutus. Liian paljon löytyy kapeita, vääränmallisia päitä. Tylpän kolmion sijaan päät muistuttavat osin terävää kolmiota. Vaikutelmaa lisäävät usein suuret tai liian pitkät, väärin asettuneet korvat.  

Meillä on myös hyvää pääntyyppiä, joka on riittävän kolmiomainen, leveä ja vahva. 
Ilmeeseen paljon vaikuttavat silmien koko ja asento. Silmien tulee olla asettuneena leveälle. 
Otsapenger on kohtuullisen voimakas ja syvä uurre ikään kuin jakaa otsan melko korkealle. Otsa on rauhallisella koiralla rypytön ja leveä, leveyttä korostavat vielä oikein asettuneet korvat. 

Korvat:
Yksi tärkein rotutyypillinen ominaisuus amerikanakitalle ovat sen korvat.
Niskalinjan myötäiset eteenpäin kallistuneet pienet korvat yhdessä kolmiomaisen pään kanssa muodostavat tärkeän kokonaisuuden ilmeeseen. Suurimman osan korvat ovat paksut ja vahvat kuten pitääkin. Korvien tulee olla leveälle asettuneet.

Kuono ja pigmentti:
Kuonon tulee olla tylppä, vahva ja melko lyhyt suhteessa kallon pituuteen. Kuonojen osalta on parannettavaa. 
Kuonot ovat tällä hetkellä pääosin kyllä vahvoja mutta aika usein liian pitkiä suhteutettuna kalloon, jolloin vaikutelma on `saksanpaimenkoiramainen`. Jonkin verran nartuilla on hieman keveyttä ja suippomaisuutta kuonoissa.  Hyvin lyhyissä kuonoissa on usein havaittavissa ”hyppyri” kuonon päässä, mastiffimainen jäänne joka ei ole toivottava. Muutamalla koiralla on tavattu kielessä ei-toivottu pigmenttiläiskä. 

Kirsu on vahva ja leveä. Toivotuin kirsun väri on aina musta. Pigmentit ovat pääsääntöisesti hyviä, myös valkoisilla koirilla, joille vaalea lihanvärinen kirsu on kuitenkin sallittu. On muistettava, että ikä haalistaa pigmenttiä ja se olisi otettava huomioon iäkkäiden koirien kohdalla, mutta niillekään ei ole perhoskirsu sallittu.

Hampaat ja purenta:
Purennat ovat pääsääntöisesti hyviä eikä rotumme ongelmana ole purentavirheitä tai hammaspuutoksia paitsi satunnaisesti. Hampaat ovat vahvoja ja leuat riittävän leveitä.

Turkki ja väri:
Amerikanakitalla turkki muodostuu tiheästä pystystä alusvillasta sekä pidemmästä päällyskarvasta joka varsinkin reisissä ja kaulalla on selkeästi pidempää kuin muualla rungossa. Karvan tulee olla karkeaa. 
Jonkin verran kannassamme esiintyy vielä lyhyttä ja sileää karvanlaatua, jossa alusvilla ei ole rotumääritelmän mukaisesti pystyä. Usein se on myös normaalia lyhyempää vaikkakin esim. selässä usein on pitempää karvaa - mikä erottaa sen ns. samettiturkista - mikä myöskään ei ole toivottava ominaisuus. Jonkin verran esiintyy myös liian lyhyttä, huonoa karvanlaatua erityisesti vanhoissa skandinaavisissa linjoissa, toisaalta toistaiseksi meillä ei vielä ole pitkäkarvaisia yksilöitä kovin paljon (tällä hetkellä alle 10 yksilöä).

Oikeaa karvanlaatua on kannassa kiitettävästi.

Värien tulee olla selkeät ja puhtaat. Maskilliset koirat kannassamme ovat pääsääntöisesti hyvin ja voimakkaasti värittyneitä. Rodussa esiintyvä haalistusgeeni saa aikaan ns. diluted-ilmiön mikä samentaa monet värit ei-toivotuiksi sekaväreiksi tai haalistaa koko koiran värityksen kokonaisuudessaan. Näitä kannassamme on jonkin verran, ja näiden värien määrä yleistynee jatkossa. 

Suuret valkeat merkit pään alueella eivät ole toivottuja, vaikkakaan rotumääritelmä ei niitä suoranaisesti kielläkään. Niihin liittyvä kuurous –riski on kuitenkin otettava huomioon. Mutta tämäkään ominaisuus ei kannassamme vielä ole ongelma.

Värimerkkien tulisi olla mahdollisimman tasaisesti jakautuneita, näin ollen myöskään huppupäät tai vain esimerkiksi yhden väriläikän omaavat yksilöt eivät olisi toivottuja. Näitäkään  ei ole  merkittävästi tällä hetkellä kannassa. 

Koko:
Amerikanakita on suuri koira, jolla kuuluu olla molosseille tyypillinen järeä luusto. 
Pääosa koiristamme on riittävän suuria sekä riittävän vahvalla luustolla varustettuja. 
Nartun tulee olla selkeästi narttumainen, eikä uroskoiran ulkomuodossa saa olla epäilystä sukupuolesta – sukupuolileiman tulee siis olla selkeä.
Koon kasvaessa rotutyyppi ei saa kärsiä. 
Myöskään narttujen kohdalla luuston järeydestä ei tulisi tinkiä. Meillä on useita hyvänkokoisia narttuja jalostuskäytössä, vaikkakin kantaan mahtuu hyvinkin pieniä yksilöitä. 

5. YHTEENVETO AIEMMAN TAVOITEOHJELMAN TOTEUTUMISESTA 

Amerikanakitan edellinen jalostuksen tavoiteohjelma on laadittu rodun kuuluessa Akita & Shiba ry:n alaisuuteen ja vaiheessa, jossa rotujako japanilaisesta akitasta oli vasta tapahtunut. Yleiset jalostustavoitteet ovat toteutuneet varsin hyvin. Tavoitteena oli, että jokaisen jalostukseen käytetyn koiran tulisi olla virallisesti lonkkakuvattu, silmätarkastettu ja tunnistusmerkitty, kuten on tapahtunut.

5.1 Terveys

Lonkkaniveldysplasian vastustamiseksi tavoiteohjelmassa mainittiin, että jalostukseen käytettävän koiran lonkissa saisi olla korkeintaan C –asteen lonkkaniveldysplasia, jolloin toisen osapuolen tulisi olla tervelonkkainen. Tämä on toteutunut, tosin yhdistys ei geenipoolin mahdollisimman laajana pitämisen vuoksi toistaiseksi rajoita  D –lonkkaisenkaan koiran jalostuskäyttöä mikäli toinen osapuoli on terve ja koiran jalostuskäytölle on muutoin riittävät perusteet. D-lonkkaisten käyttö ei kuitenkaan ole suotavaa, täysin terveitäkin koiria kun kannastamme löytyy.

Autoimmuunisten sairauksien osalta uusia sairaustapauksia ei rodussamme ole tullut ilmi useaan vuoteen. Pääsääntöisesti jalostukseen käytettyjen koirien lähisuvuissa ei ole ollut tiedossa olevia autoimmuunisia sairauksia, mutta poikkeuksiakin on. Yhdistyksen nykyinen tavoite on, että jalostukseen käytettävällä koiralla ei saa olla tunnettua autoimmuunisairaustapausta kahdessa sukupolvessa ylöspäin eikä omissa tai vanhempien sisaruksissa.

5.2 Luonne

Luonteen osalta amerikanakitoissa on nähtävissä äärimmäisten luonteenpiirteiden heikkeneminen, mikä lienee seurausta siitä, että edellisen tavoiteohjelman mukaisesti jalostukseen ei ole käytetty arkoja tai aggressiivisia koiria. Niinpä käyttöominaisuuksiltaan seurakoirana amerikanakita täyttää hyvin tarkoituksensa, mutta se ei luonteensa osalta kuitenkaan ole menettänyt rodunomaisia piirteitään, vain suurimmat ylilyönnit ovat pääosin tasoittuneet.

5.3 Jalostuspohja

Jalostuksen painopisteistä edellisessä jalostuksen tavoiteohjelmassa mainitaan, että kannan vähäisyyden vuoksi jalostuspohjan laajuuteen on kiinnitettävä erityistä huomiota ja sukusiitosta tulisi välttää, samoin samojen yksilöiden liiallista käyttöä jalostukseen ei suositella. Tältä osin jalostuksen tavoiteohjelmassa on onnistuttu keskinkertaisesti. Jalostukseen on käytetty koiria suhteellisen laajasti, mutta koska lähtötilanteena oli se, että kantamme muodostui pitkälti samansukuisista koirista ja alkuvuosien tuonneista osa oli keskenään samansukuisia, tilanne on edelleen se että tällä hetkellä jalostusikäisistä koirista valtaosa on enemmän tai vähemmän sukua keskenään.

Uusia, erisukuisia tuonteja on saatu Suomeen suuremmassa määrin vasta muutaman vuoden aikana. Kaikkiaan tuontikoiria on tullut kantaan vuosien 2000-2005 aikana 28 kappaletta, joista 14 narttuja ja 14 uroksia. Näiden koirien vartuttua jalostusikään ja tuontimäärien jatkuessa toivottavasti edelleen yhtä vilkkaana sekä järkevin jalostusyhdistelmin asiassa on mahdollista saavuttaa edellisen jalostusohjelman tavoitteet jo lähivuosien aikana.

Terveyden osalta jalostusohjelman painopiste oli autoimmuunisten sairauksien SA:n ja VKH:n vastustaminen. Tältä osin on toistaiseksi onnistuttu, koska uusia SA ja VKH tapauksia ei ole ilmennyt. Sen sijaan tavoiteohjelmaan kirjattu määräys jokaisen suunnitellun pentueen ilmoittamisesta jalostustoimikunnalle SA:n ja VKH:n todennäköisyyden arvioimiseksi, ei ole toteutunut vaan osa kasvattajista on luottanut asiassa omaan näkemykseensä.

5.4 Ulkomuoto

Tyypin ja rakenteen osalta edellisen jalostuksen tavoiteohjelman tavoite vahvasta ja tasapainoiseta koirasta on pääosin saavutettu. Amerikanakitakanta on tänä päivänä valtaosin vahvaluustoista ja järeää rotumääritelmän mukaisesti. Edellistä jalostuksen tavoiteohjelmaa laadittaessa suurin huoli ulkomuodon osalta oli siinä, että suuntautuminen japanilaiseen tyyppiin oli tuonut amerikanakitakantaan virheellisiä, liian kevyitä koiria. Tämä ongelma on pääosin poistunut, ja rakenteen osalta japanilaisen akitan ja amerikanakitan ulkomuodollinen ero on tällä hetkellä selkeä. 

5.5 Määräykset ja ohjeet

Jalostukseen liittyvien muiden määräyksien ja ohjeiden osalta tavoite siitä, että jalostukseen käytettävän koiran tulee olla palkittu laatuarvostelun I palkinnolla virallisessa näyttelyssä nuorten tai avoimessa luokassa, on pääsääntöisesti toteutunut. Siitosnartun alaikäraja 2 vuotta ei ole täysin toteutunut. Luonteiden osalta ei ole tiedossa arkaa koiraa käytetyn jalostukseen, tosin kaikkia jalostukseen käytettyjä koiria ei ole luonnetestattu.

Kasvattajaa, koiran kauppaa, maahantuontia yms. koskevien määräysten osalta voidaan todeta, että kasvattajat ovat olleet rotuyhdistyksen jäseniä tavoitteen mukaisesti. Pentujen ostajat on pääsääntöisesti valittu huolella, mutta kasvattien kehityksen seuraamisen aktiivisuus uusissa kodeissaan vaihtelee. Kasvattajien ja pentueiden määrän noustessa pitää kiinnittää huomiota pennunostajien tarkkaan valintaan, koska jotkut hakevat vain koiraa sen ulkomuodon, taistelukoirataustan ja -luonteen takia. 

6. JALOSTUKSEN TAVOITTEET JA STRATEGIAT

6.1 Visio

Rodun alkuperäinen käyttötarkoitus on ollut suurriistan metsästys, vartiointi ja koirataistelut. Tänä päivänä amerikanakita on seurakoira. Koirien kanssa harrastetaan lenkkeilyä, näyttelyjä, perustottelevaisuutta, verijälkeä, hakua, pulkan vetoa ja kilpaillaan metsästyskoirien verijäljessä. Rotu edustaa peruskoiraa, joka on rakenteeltaan terve, helppohoitoinen, hiljainen ja siisti pystykorva, perusaktiivisuudeltaan rauhallinen, mutta kooltaan suuri. 

Yhteiskuntakelpoisuus ja koulutettavuus tulee säilyttää unohtamatta rodun alkukantaisuutta ja amerikanakitan potentiaalia toimia itsenäisesti vaativissakin tehtävissä kuten metsästyksessä ja vartioinnissa.

6.2 Rotuyhdistyksen tavoitteet

Rotuyhdistyksen tavoitteena on  edistää ja ylläpitää puhdasrotuisten, terveiden ja rodunomaisten amerikanakitojen jalostusta unohtamatta rodun alkuperäistä käyttötarkoitusta.  Tukea ja jakaa tietoa kasvattajille, jotta heidän kasvatustyönsä olisi suunnitelmallista ja veisi rotua eteenpäin. 
 
Tavoitteena on lisätä kasvattajien ja koiranomistajien tietoutta rodun erityispiirteistä ja ohjeistaa kasvattajat opastamaan tulevia pennunostajia koirien kasvattamisessa yhteiskuntakelpoisiksi.

Tavoiteohjelman avulla pyritään ennaltaehkäisemään sellaisten periytyvien vikojen tai sairauksien leviämistä rodun kantaan, jotka alentavat koiran elinkykyä tai aiheuttavat sen elämän laadun alenemiseen. Näiden lisäksi on kiinnitettävä erityistä huomiota geenipohjan laajuuteen, terveydellisiin seikkoihin, ulkomuotoon ja luonteeseen.

6.2.1 Geenipohjan laajuus

Tavoitteena on geenipohjan laajentaminen mahdollisimman laajaksi. Koska amerikanakitan jalostus on Suomessa lähtenyt kapealta siitospohjalta, pyritään jalostuksessa mahdollisimman laajan ulkosiitoksen käyttämiseen, kunnes koirakantamme mahdollistaa linjasiitoksen käytön. Vaikka amerikanakitojen rekisteröinnit ovat aivan viime vuosina hieman kasvaneet, ei rodun koiramäärä tule mitä todennäköisimmin kasvamaan kovin suureksi. Vuosittaiset penturekisteröinnit halutaankin pitää vakaina. Pienen kannan vuoksi tarvitaan edelleen ulkomaan tuonteja, ja siksi geenipohjaa laajentavat tuonnit ovat rodulle positiivinen asia. 

Tavoitteena on yhdistelmän sukusiitosasteen pitäminen alle 6.25%:ssa, laskettuna 5 sukupolvella. Sekä jalostusurosten käytölle rajat 4 kertaa tai 25 pentua, jonka jälkeen 2 vuoden tauko jalostuksessa.

6.2.2 Koiran terveys

Jalostukseen käytettävien koirien tulee olla terveitä ja hyväkuntoisia. 

Pevisa edellyttää,että jalostukseen käytettävien koirien silmät on tutkittu perinnöllisten silmäsairauksen varalta joka toinen vuosi ja että lonkat on kuvattu ennen pentujen rekisteröintiä. Tavoitteena on, että myös ei jalostukseen käytettävien koirien silmät ja lonkat tutkitaan. Silmätutkimus olisi suositeltavaa tehdä kerran vuodessa jalostusikäisille koirille sekä vielä 6-7 vuoden iässä kerran. Koirakannan kasvaessa olisi suositeltavaa tutkia myös kyynärniveliä ja polvia. Nuorille koirille suositellaan tarvittaessa välikuvausta 6 kuukauden iässä, mikäli niitä aiotaan vastaisuudessa käyttää jalostukseen.  
Huomiota tulee kiinnittää autoimmuunisairauksiin. Tavoitteena on, että autoimmuunisairaudet pidetään hallinnassa sekä saadaan kasvattajilta ja koiranomistajilta tietoa rodussa esiintyvistä muista satunnaisesti ilmenevistä sairauksista.

6.2.3 Ulkomuodolliset ominaisuudet

Tavoitteena on rotumääritelmän mukainen tyyppi, jolloin tulee kiinnittää erityistä huomiota kokoon, runkoon, liikkeisiin, päähän, kulmauksiin, häntään ja turkin laatuun.

Amerikanakita on säkäkorkeudeltaan suurikokoinen n. 61-71 cm, järeäluustoinen ja tasapainoisesti rakentunut pystykorva, jonka runko on hieman korkeuttaan pidempi. Uros painaa keskimäärin noin 45-60 kg ja narttu noin 35-45 kg. Tavoitteena on säilyttää koirien koko ja mittasuhteet. Tarkoitus on siis välttää liian matala- tai korkearaajaisia koiria.

Rodun erityispiirre on leveä, tylpän kolmion muotoinen pää, jossa on syvä kuono-osa, melko pienet silmät ja pystyt, eteenpäin lähes niskalinjan suuntaisesti kallistuneet korvat. Tavoitteena on, että päät olisivat leveämpiä ja järeämpiä suhteutettuna kuitenkin koirien runkoon ja olemukseen. Nykyisin osalla koirista päät ovat kapeahkoja. Myös koiriemme korvien koossa ja sijainnissa on toivomisen varaa, joten tavoitteena on pienet kolmionmuotoiset, eteenpäin niskalinjan mukaisesti kallistuneet pystyt korvat.

Amerikanakita on kohtuullisesti kulmautunut koira ja kannassa ilmeneekin liian suoria takakulmauksia tai jopa ylilyöviä kintereitä. Jalostuksessa on kiinnitettävä huomiota kulmauksiin joiden on oltava kohtuulliset, mutta ei myöskään voimakkaat. 

Hännän kantotapa on rodun erityispiirre, häntä on paksu ja tuuheakarvainen korkealle kiinnittyneenä ja asennoltaan selän päällä tai kuvetta vasten kolmeneljäsosa-, yksin- tai kaksinkertainen kierre, joka aina koskettaa selkälinjaa tai painuu sen alapuolelle. Hännän tulee ylettyä suoraksi vedettäessä koiran kintereeseen. Kasvattajien pyrkimyksenä on säilyttää oikeanlaiset hännät ja niiden hyvä kiinnitys.

Karvapeitteen pitää olla kaksinkertainen ja peitekarvan suoraa ja karheaa. Suomessa esiintyy liian lyhyt- ja pehmeäturkkisia koiria. Tavoitteena on parantaa koirien turkkien laatua.

Rodulla kaikki värit ovat sallittuja ja värien kirjo on rodun rikkaus. Värit ovat kirkkaat ja puhtaat, värimerkit tasapainoisesti jakautuneet. Rodulla tulisi olla mahdollisimman laaja värien kirjo.

Tavoitteena on leikkaava purenta. Myös tasapurenta on hyväksyttävä. 

Tavoitteena on, että ulkomuototuomarit tuntisivat amerikanakitan ja ymmärtäisivät sen eron suhteessa akitaan.
6.2.4 Luonne

Amerikanakitan luonne tulee olla ystävällinen, tarkkaavainen, vastaanottavainen, omanarvontunteva, mukautuvainen ja peloton.
Tavoitteena on käyttää jalostukseen koiria, jotka ovat luonteeltaan rodunomaisia, tasapainoisia ja koulutettavia sekä omaavat alkuperäisiä käyttöominaisuuksia. Ihmiselle vihaisia tai arkoja yksilöitä ei saa missään tapauksessa palkita näyttelyssä tai käyttää jalostukseen.Kahta hallitsemattomasti koira-aggressiivista yksilöä ei tulisi yhdistää keskenään.

6.3 Rotuyhdistyksen strategia

Pyrkimys on vaikuttaa kasvattajiin tietoa jakamalla. Käyttämällä jalostusvalintojen tukena saatavissa olevia tutkimustietoja, voidaan vaikuttaa kannan pysymiseen edelleenkin terveenä ja geenipohjan säilymiseen laajana. 

Tällä hetkellä yhdistyksellä ei ole toimivaa jalostustoimikuntaa vaan hallitus hoitaa jalostukseen liittyvät asiat. Hallituksen tehtävänä on tietojen ylläpitäminen, tilastoiminen ja julkaiseminen. Hallitus järjestää myös jalostustarkastuksia tarvittaessa ja julkaisee rekisteröintitietoja. 

Geenipohjan säilyttämisen ja laajentamisen tavoitteeseen pyritään rajoittamalla suosituimpien urosten liikakäyttöä ja pyrkimällä vaikuttamaan kasvattajiin niin, että maahan tuodut koirat sekä tehtävät yhdistelmät laajentaisivat geenipohjaa mahdollisimman paljon, kuitenkin hyväksyttyjen jälkeläismäärien rajoissa. Mahdollisimman monia hyväluonteisia ja terveitä koiria tulisi käyttää jalostukseen. Nartuille, jotka ovat keskenään lähisukulaisia (sisarukset, puolisisarukset, emä ja tytär) ei suositella käytettäväksi jalostuksessa samaa urosta. Uusintayhdistelmiä ei suositella. 

Lisäksi tulee kiinnittää huomiota sisäsiittoisuuden minimointiin ja tarkastella yhdistelmiä myös yli 5 sukupolvea kattavin tiedoin, mieluiten 7-8 sukupolveen saakka. Vaikka yli 5 sukupolven sukutauluilla ei varsinaisia jalostuspäätöksiä edellytetä tehtäväksi, niin kasvattajan tulisi tiedostaa mitä koirien takana on seuraavissa sukupolvissa. 

Jalostukseen käytettävät koirat on lonkka- ja silmätarkastettu. Jos toisen osapuolen lonkkatulos on C tai D, on toisen lonkkatuloksen oltava A tai B.

Autoimmuunisairauksien osalta jalostukseen käytettävä koira ei sairasta tai ei tiettävästi periytä autoimmuunisairauksia. SA:han tai VKH:hon sairastunut koira ei saa olla näkyvissä syntyvän pentueen kolmessa sukupolvessa eikä sairastuneen koiran pentuesisaruksia saa olla näkyvissä syntyvän pentueen kahdessa sukupolvessa. (Laskutapa sukupolvien suhteen: pennun vanhemmat ovat ensimmäinen sukupolvi, isovanhemmat toinen ja isovanhempien vanhemmat kolmas sukupolvi.)

Geenipoolin mahdollisimman laajana säilyttäminen on kuitenkin tärkeämpi tavoite kuin pelkkään ulkomuotojalostukseen tähtääminen nykyisellä populaatiolla. 

Ulkomuodon osalta jalostukseen käytettävistä koirista tulisi olla saatavilla virallisesta näyttelystä vähintään laatuarvostelu EH tai yhdistyksen järjestämä virallinen jalostustarkastus suoritettuna. Lisäksi tulee huomiota kiinnittää siihen, että yhdistelmässä nartulla ja uroksella ei ole samoja virheitä (esim. väärin asettuneet korvat, liian suippo/pitkä kuono, liian pitkät/lyhyet raajat, väärä koko jne.).

Yhdistys toimii yhteistyössä SSKY:n ja Suomen Kennelliiton kanssa. Rodun kotimaahan yhdistyksellä on hyvät yhteydet ja tulemme anomaan Akita Club of American (ACA) jäsenyyttä. Yhdistys vie osaltaan eteenpäin terveiden amerikanakitojen jalostusta tiedottamalla Suomen koirakannasta ja sen terveystutkimustuloksista niitä tarvitseville tahoille. Yhdistys osallistuu jatkossakin tarvittaviin terveystutkimuksiin ja seuraa Saksassa Göttingenin yliopistossa tapahtuvan SA-geenitutkimuksen edistymistä. Tähän tutkimukseen on lähetetty kaikista rotumme SA-koirista biopsianäyte. Yhdistys pyrkii yhteistyössä rotujärjestönsä kanssa osallistumaan ulkomuototuomareiden kouluttamiseen. 

6.4 Uhat ja mahdollisuudet

Kantamme kannalta suurin uhka ja heikkous lienee jalostusmateriaalin puute. Juuri siitä syystä kasvattajilla on suuri vastuu jalostusvalintoja tehdessään.
Jalostukseen tulisi käyttää mahdollisimman hyviä koiria. Kannan pienuuden huomioonottaen mahdollisimman monia terveitä koiria tulisi käyttää jalostukseen. 

Yleisesti ottaen voisi sanoa että meillä on paljon hyvärunkoisia koiria, joilta puuttuu amerikanakitalle tyypillinen pää ja ilme. Toisaalta rodun kotimaassakaan ei koko tyyppi ole vielä yhtenäinen, eikä varmaankaan täyttä yhteneväisyyttä  koskaan saadakaan aikaan, koska rotumääritelmä sallii ulkomuotoon runsaasti vaihtelua. 

Tärkeää on kuitenkin pitää mielessä ne peruspilarit jotka erottavat amerikanakitan muista roduista:
Rodulle tyypillinen karhumainen ilme jossa häivähdys itämaista eksotiikkaa. Amerikanakitan omistajan ei tarvitse selitellä onko hänen koiransa kenties laika tai karhukoira. Amerikanakita ei saa muistuttaa saksanpaimenkoiraa, ei mastiffia ,ei malamuuttia eikä mitään muutakaan rotua – se on ainutlaatuinen ulkonäkönsäkin puolesta. Kyseessä on molossityyppinen pystykorva jonka tulee ilmentää voimaa ja ylevyyttä, olematta kuitenkaan raskas tai ympäristöstään kiinnostumaton.

Rakenteen terveyteen tulee kiinnittää huomiota . Minkäänlaiset ylilyönnit ulkomuodossa eivät ole toivottavia. Kannan pienuuden ja korkean sisäsiittoisuuden vuoksi kasvattajilla on suuri vastuu rodun tulevaisuuden kannalta. Kasvattajien tulisikin kaikin keinoin pyrkiä hyvään terveyteen ja hyviin luonteisiin sekä mahdollisimman pieneen sukusiitosprosenttiin niin kauan kunnes kantamme koko sallii tiukemman linjasiitoksen . Se ei aina ole helppoa, eikä sillä ehkä tuoteta näyttelytähtiä , mutta se kantaa hedelmää pidemmällä tähtäimellä. 

Jalostusmateriaalia joudutaan tuomaan ulkomailta vielä pitkään ja tuore –tai pakastesperman tuominen onkin hyvä vaihtoehto. Kaikki ulkonäöltään oikean tyyppiset, jalostusikäiset koirat , joilla mielellään on hieman erilainen sukutaulu kuin mitä meillä jo on, ovatkin tervetulleita . 
Meillä on paljon nuoria koiria joilla on monta hyvää ominaisuutta. Niiden käyttöä jalostukseen tulee suositella ja innostaa omistajia antamaan niitä jalostuskäyttöön, huomioiden kuitenkin ettei koiralle muodostu lyhyessä ajassa liian suurta jälkeläismäärää. 

Kannan geeniperimän laajentaminen ulkomuodosta tinkimättä on suurin tulevaisuuden haasteemme johon toivottavasti osaamme suhtautua sen vaatimalla vakavuudella. On muistettava myös, että vaikka kauneus on katsojan silmässä, tulee rotumääritelmä olla kaiken jalostuksen pohjana.

vahvuudet
paljon uusia tuontikoiria & oma Suomessa kasvanut terve kanta
luonne ja terveyskyselyiden seuranta ja siihen liittyen koulutus/neuvonta
aktiiviset jäsenet omistautuneita ja valmiita tekemään töitä rodun parhaaksi
tiettävästi tällä hetkellä kannassa ei ole ilmennyt uusia autoimmuunitapauksia	heikkoudet
liian vähän aktiivisia jäseniä
kasvattajien huono yhteistyökyky
koirien jalostuskäyttö: joitakin linjoja käytetään liikaa ja toisia ei ollenkaan
koirien rakenne: liian suorat, ylitaittuvat tai liian voimakkaat takakulmaukset, liian kapeat päät, suuret korvat, löysä nahka, huono turkin laatu
silmäluomien sairaudet
Suomessa syntyneiden, terveiden ja hyväluonteisten urosten vähäinen käyttö jalostuksessa.
Monet kasvattajat ovat melko uusia koko rodun parissa, eikä yhteyksiä varsinkaan uusilla kasvattajilla ennen rotujakoa kasvattaneisiin juuri ole. 	
mahdollisuudet
rotuyhdistyksellä hyvä maine ja kansainvälisiä yhteyksiä
tietyt rodun ominaisuudet ovat nykyään haluttuja: rauhallisuus, haukkumattomuus, siisteys, säänkestävyys, laumauskollisuus ja vartiointivietti
laaja-alainen jalostuskäyttö ja sen myötä kannan geenipohjan laajeneminen

Yhteistyö muiden maiden vastaavien organisaatioiden kanssa
kasvattajien asiantuntemuksen kehittäminen
geenitesti SA:lle
	uhat
hylkääviä virheitä omaavien yksilöiden käyttö jalostuksessa esim. alamittaisuus
rodun suosion kasvu pelkän ulkonäön perusteella
alkuperäinen käyttötarkoitus vähäistä (metsästys, vartiointi)
tuontikoirien terveystietojen luotettavuus/saatavuus
perinnölliset sairaudet
kannan geenipohjan pieneneminen
jalostukseen käytetään liikaa samoja linjoja/
yksittäisten urosten liiallinen käyttö jalostuksessa
pevisassa edellytettyjä tutkimuksia ei suoriteta vakavia silmä- tai lonkkasairauksia sairastaville koirille ja tieto näistä ei ole muiden kasvattajien tiedossa (mahdolliset sukulaiskoirat)
muut perinnölliset vakavat sairaudet voivat jäädä tulematta yhdistyksen tietoon
populaatiokoko pienenee entisestään ja jalostuskoirat toisilleen sukua	
Taulukko 20. Vahvuudet, heikkoudet, mahdollisuudet, uhat

6.5 Varautuminen ongelmiin

riski	syy	varautuminen	miten vältetään	toteutuessaan merkitsee	
jalostuspohjan kaventuminen	populaation koko	suositaan ulkosiitosta	tuonnit, jalostusvalinnat (ss%)	sisäsiittoisuus 
nousee	
perinnöllisten sairauksien lisääntyminen	sisäsiitos
sairaiden koirien käyttö jalostukseen	terveiden kantojen selvittäminen,
geenitestit	suositaan ulkosiitosta
tutkitaan & tiedotetaan perinnöllisten sairauksien esiintymisistä	jalostus vaikeutuu, pahimmassa tapauksessa estyy	
epätoivottu luonne (esim.
agressivisuus)	koulutus
jalostusvalinnat	info pennunostajille 
kasvattajien yhteistyö
luonnetestit	vältetään epätoivottuja luonteita jalostuksessa	rodun maine kärsii, koiravastaisuus lisääntyy	
					
Taulukko 21. Ongelmiin varautuminen

6.6 Toimintasuunnitelma JTO:n toteuttamiseksi

6.6.1 Jalostusneuvonta

Jalostusneuvontaa antaa tällä hetkellä yhdistyksen hallitus sekä jalostusneuvoja. Hallitus ja jalostusneuvoja edistävät omalla toiminnallaan myönteistä ja yhteistyökykyistä asennetta rotua harrastavien parissa. 

6.6.2 Jalostusneuvonnan tehtävät

Hallitus kerää mahdollisimman kattavasti tietoa amerikanakitakannastamme, joka perustuu faktaan. Näyttelytulosten lisäksi kerätään tietoa jälkeläisistä, terveydestä, luonteesta ja ulkomuotoseikoista. Tieto tallennetaan siten, että sitä voidaan hyödyntää parhaalla mahdollisella tavalla ja julkaista mm. jäsenlehdessä.

Hallitus käsittelee jalostustiedustelut ja ehdottaa sopivia yhdistelmiä kaikki hallussaan oleva tieto huomioon ottaen. Hallitus vastaa antamistaan ohjeista kokonaisuutena. Yksittäisellä jäsenellä ei ole oikeutta antaa lausuntoja. 

Hallitus seuraa amerikanakitakantamme tilaa ja kehitystä, jotta vikojen ja sairauksien leviämiseen päästään puuttumaan ajoissa (jälkeläisseuranta, sairastapausten seuranta). 

Hallitus ja jalostusneuvoja opastavat, ohjaavat ja neuvovat jäsenistöä jalostukseen liittyvissä asioissa. Hallitus järjestää jäsenistölle ja ulkomuototuomareille koulutustilaisuuksia sekä jalostustarkastuksia, mahdollisuuksien mukaan myös luonnetestejä.

6.6.3 Jalostuskoirille asetetut suositukset

Uroksen minimikriteerit:

1.	Näyttelystä vähintään NUO tai AVO luokan 2 palkintosija tai laatuarvostelu H tai jalostustarkastus hyväksyttynä.
2.	Astutushetkellä vähintään 18 kuukauden ikä.
3.	Ei sairasta tai ei tiettävästi periytä autoimmuunisairauksia. SA:han tai VKH:hon sairastunut koira ei saa olla näkyvissä syntyvän pentueen kolmessa sukupolvessa eikä sairastuneen koiran pentuesisaruksia saa olla näkyvissä syntyvän pentueen kahdessa sukupolvessa. (Laskutapa sukupolvien suhteen: pennun vanhemmat ovat ensimmäinen sukupolvi, isovanhemmat toinen ja isovanhempien vanhemmat kolmas sukupolvi.)
4.	Silmätarkastuslausunto, joka ei saa olla 2 vuotta vanhempi. Silmät eivät saa osoittaa vakavia, perinnöllisiä silmäsairauksia. 
5.	Lonkkakuvauslausunto. Jos uroksen lonkkatulos on C tai D, on toisen osapuolen lonkkatulos oltava A tai B.
6.	Uroksilla jälkeläisrajoitus, jos uroksella on ollut kahden viimeisen vuoden aikana 4 pentuetta tai 25 jälkeläistä kotimaisten narttujen kanssa, sen uudelleen käyttö jalostukseen on mahdollista kahden vuoden tauon jälkeen.
7.	Syntyvän pentueen sukusiitoskerroin ei saa ylittää 6,25%:a.

Nartun minimikriteerit:

1.	Näyttelystä vähintään NUO tai AVO luokan 2 palkintosija tai
laatuarvostelu H kahdelta eri tuomarilta.
2.	Astutushetkellä vähintään 22 kuukauden ikä.
3.	Pentueväli vähintään 10 kuukautta.
4.	Ei sairasta tai ei tiettävästi periytä autoimmuunisairauksia. SA:han tai VKH:hon sairastunut koira ei saa olla näkyvissä syntyvän pentueen kolmessa sukupolvessa eikä sairastuneen koiran pentuesisaruksia saa olla näkyvissä syntyvän pentueen kahdessa sukupolvessa. (Laskutapa sukupolvien suhteen: pennun vanhemmat ovat ensimmäinen sukupolvi, isovanhemmat toinen ja isovanhempien vanhemmat kolmas sukupolvi.)
5.	Silmätarkastuslausunto, joka ei saa olla 2 vuotta vanhempi. Silmät eivät saa osoittaa vakavia, perinnöllisiä silmäsairauksia.
6.	Lonkkakuvauslausunto. Jos nartun lonkkatulos on C tai D, on sille käytettävän uroksen lonkkatulos oltava A tai B.
7.	Syntyvän pentueen sukusiitoskerroin ei saa ylittää 6,25%:a.

Perustellusta syystä voidaan anoa poikkeusta näihin kriteereihin. Hallitus tai mahdollinen jalostustoimikunta päättää poikkeusluvan myöntämisestä tapauskohtaisesti.

Matador-jalostusta tulee välttää. Suositus on, ettei yhden uroksen vuosittainen pentumäärä ilman perusteltua syytä ylitä 10 %:ia kahden peräkkäisen vuoden rekisteröityjen pentujen yhteenlasketusta määrästä, tai yli 5 % osuudet sukupolvea kohden eli noin neljänä peräkkäisenä vuonna syntyneistä. Jälkimmäinen kahdesta vuodesta on aina meneillään oleva vuosi, joten ennakointi on paikallaan. Uroksen omistajan on osaltaan huolehdittava, ettei pentumäärä ylity. Myös nartun omistajan on syytä kiinnittää huomiota rodun teholliseen populaatioon. 

Hallitus ja jalostusneuvoja seuraavat myös urosten käyttömääriä ja laativat jälkeläistilastoja ja tiedottavat niistä. On suositeltavaa käyttää mahdollisimman monia eri uroksia ja narttuja, kuten myös harkittuja astutusmatkoja ulkomaille ja harkittua tuontikoirien käyttöä. Myös vanhempia, edelleen terveitä koiria kannattaa ottaa jalostuskäyttöön. Koira, jolla on alhainen keskinäinen sukulaisuus suhteessa koko populaatioon, on arvokas jalostuskoira. 

Tavoitteena on yhdistelmän sukusiitosasteen pitäminen alle 6.25%:ssa, laskettuna 5 sukupolvella.

6.6.5 Kasvattajan vastuu

Kasvattajan tulee toimia hyvän kenneltavan mukaisesti. Kasvattaja on yksin vastuussa kasvattamistaan pennuista. Kasvattajan tulee valita nartulleen suositukset täyttäviä uroksia. Kasvattajan on oltava rehellinen omassa kasvatustyössään ja olla kunnioittava myös toisten kasvattajien työtä kohtaan. Kasvattajan tulee käyttää jalostukseen vain sellaista narttua, joka täyttää jalostusyksilön vähimmäisvaatimukset ja poistaa narttu jalostuksesta, jos sen todetaan periyttävän merkittävästi jotain sairautta tai virhettä. Jos nartun yksikin jälkeläinen tai jompikumpi vanhemmista sairastuu SA:een tai VKH:aan, tulee se poistaa jalostuskäytöstä. Kasvattaja tulee välttää matadorijalostusta käyttämällä mahdollisimman monia erilinjaisia koiria jalostukseen
 
Kasvattajan työ on suunnitelmallista, niin että hän kasvatustyöllään edesauttaa koirakannan pysymistä terveenä sekä populaation pysymisenä laajana. Kasvattajan tulee seurata pentujen kehitystä ja tarvittaessa neuvoa ja opastaa omistajia heidän ongelmissaan. 
Kasvattajaa suositellaan allekirjoittamaan Suomen Kennelliiton kasvattajasitoumus ja käyttämään kaikissa sopimuksissa Suomen Kennelliiton lomakkeita  
Lisäksi kasvattaja luovuttaa pennun omistajalle rekisteritodistuksen, kirjalliset rodun hoito-ohjeet, kirjalliset ruokintaohjeet sekä tietoa rodun perinnöllisistä sairauksista, niiden merkityksestä ja kyseisen pennun mahdollisuudesta sairastua ja sairastumisen aiheuttamista toimenpiteistä ja niistä aiheutuvista mahdollisista kustannuksista. Kauppakirjaan merkitään kasvattajan tiedossa olevat mahdolliset terveydelliset riskit. Hänen oletetaan olevan myös Suomen Kennelliiton jäsen.
6.6.6 Uroksen omistajan vastuu

Uroksen omistajan ei tulisi antaa urostaan huonokuntoiselle tai epätyypilliselle nartulle. Ylipäätänsä uroksen omistajalla on aina päätösvalta uroksensa käytöstä. Hänen tulee varmistaa, että astutettava narttu täyttää jalostusyksilön vähimmäissuositukset.
Uros tulee poistaa jalostuksesta, mikäli sen todetaan merkittävästi periyttävän jotakin virhettä tai sairautta. Jos uroksen yksikin jälkeläinen tai jompikumpi vanhemmista sairastuu SA:een tai VKH:aan, tulee se poistaa jalostuskäytöstä .
 6.6.7 JTO:n tavoitteisiin pyritään:

•	tarjoamalla kasvattajille jalostusneuvontaa
•	ylläpitämällä jalostusuroslistaa
•	julkaisemalla pentuvälityslistaa
•	järjestämällä jalostustarkastuksia ja luonnetestejä
•	järjestämällä erikoisnäyttely vuosittain
•	julkaisemalla vuosikirjaa sekä vuosittaisia jalostus- ja terveystilastoja 
•	osallistumalla ulkomuototuomarien koulutustilaisuuksiin
•	ylläpitämällä avointa terveysrekisteriä autoimmuunisairauksien osalta 
•	toimimalla aktiivisesti SA- tutkimuksen hyväksi
•	tarjoamalla yhteyksiä ulkomaisiin kasvattajiin jalostuspohjan laajentamiseksi
•	julkaisemalla jäsenlehdessä populaatiota, terveyttä, luonnetta ja ulkomuotoa käsitteleviä artikkeleita

6.6.8. Toimintasuunnitelma ja toteuttamisaikataulu JTO:n voimassaolokaudelle

Toimenpide		
Terveyskysely	2008	
Luonnetesti	2009	
Luonnekysely	2008	
Jalostustarkastus	2010	
Jalostusuroslista	ylläpidetään 	
Pentuvälityslista	ylläpidetään	

Taulukko 22. Toimenpiteet JTO:n voimassaolokaudelle

7. TAVOITEOHJELMAN TOTEUTUMISEN SEURANTA 

Tavoiteohjelman toteutumista seurataan vuoden välein ja tavoitteet tarkistetaan 5 vuoden välein.
Hallitus kerää seuraavia tietoja vuosittain ja ylläpitää tilastoja
-lonkkakuvaustulokset
-silmätarkastustulokset
-jalostusuroslista
-luonnetestitulokset 
-urosten ja narttujen jälkeläistilasto
Hallitus kerää myös tietoa rodulla esiintyvistä sairauksista, vioista ja muista mahdollisista ongelmista.
Tilastot julkaistaan netissä ja vuosikirjassa tarvittaessa
Jalostusneuvoja ja hallitus antavat pyydettäessä jalostusneuvontaa ja auttavat tarvittaessa mm. koirien tuonnissa ja viennissä. 
Rodun harrastajilta kerätään tarvittaessa tietoa kyselyjen avulla.

8. Lähteet

Kirjallisuus:
Padgett, George A. Control of Canine Genetic Diseases, Howell Book House , 1998, New York, 264 s. 
Ettinger, S.J. & E.C. Feldman: Textbook of Veterinary Internal Medicine,  W.B.Saunders Company, 1995, U.S.A., 2145 s.

Suomen Kennelliiton jalostustietojärjestelmä.

Luonne ja terveyskysely 2004